Then, the plan is to race in Seefeld at the end of January.

Tammikuun lopulla suunnitelmissa olisi olla mukana vielä Seefeldissä.


After that, I hope that my name is on the list of the Olympic team", Manninen says.

Toivottavasti sen jälkeen nimi löytyy olympiajoukkueen listasta, Manninen sanoo.


The Olympics in PyeongChang would be the sixth Winter Games for Manninen.

Pyeongchangin olympialaiset olisivat Manniselle jo uran kuudennet talviolympialaiset.


"The important thing is to stay healthy", emphasises Nummela-based Manninen who won the gold medal in the team event in Salt Lake City in 2002.

Nyt tärkeintä on pysyä terveenä, Salt Lake Cityssä 2002 kultaa joukkuekilpailussa juhlinut nummelalainen alleviivaa.


Dinosaur used camouflage to evade its enemies

Dinosaurus suojautui vihollisiltaan naamioitumalla


At first glance, it looks like a statue albeit a terrifying one.

Aluksi se näyttää pelottavalta patsaalta.


Now researchers have revealed the first findings from the incredible rhino-sized creature found by a Canadian miner were so well preserved experts have described it as 'the Mona Lisa of dinosaurs'.

Nyt tutkijat ovat paljastaneet ensimmäiset tutkimustulokset kanadalaisen kaivostyöläisen löytämästä sarvikuonon kokoisesta olennosta, joka oli niin hyvin säilynyt, että asiantuntijat kutsuvat sitä dinosaurusten Mona Lisaksi.


It was so well preserved, they were even able to determine the colour of its scaly skin was a reddish brown - and say it had something of a 'troubled past'.

Se oli säilynyt niin hyvin, että tutkijat pystyivät jopa määrittelemään, että sen suomuinen iho oli punaruskea ja sillä oli ollut ”ongelmallinen menneisyys”.


The report in the journal Current Biology described it as 'the best-preserved armored dinosaur ever found, and one of the best dinosaur specimens in the world.'

Current Biology -lehden mukaan se on kaikkien aikojen parhaiten säilynyt panssaroitu dinosaurus ja maailman parhaita lajinsa edustajia.


The fossil is a newfound species of nodosaur, which lived midway through the Cretaceous period, between 110 million and 112 million years ago.

Hiljattain löytynyt fossiili on nodosaurus, joka eli liitukauden keskivaiheilla 110–112 miljoonaa vuotta sitten.


It's incredible well preserved state has stunned researchers, who describe it as 'truly remarkable'

Tutkijat pitävät tätä hämmästyttävän hyvin säilynyttä fossiilia todella merkittävänä löytönä.


The armoured plant-eater is the best preserved fossil of its kind ever found, according to reports in National Geographic.

National Geographic -lehden mukaan panssaroitu kasvissyöjä on lajissaan kaikkien aikojen parhaiten säilynyt fossiili.


It was found by Shawn Funk, when he was digging at the Suncor Millenium Mine near Fort McMurray in northern Alberta, Canada, on March 21, 2011.

Se löytyi Kanadan Pohjois-Albertassa sijaitsevasta Suncor Millenium -kaivoksesta 21.3.2011, ja löytäjänä oli Shawn Funk -niminen kaivosmies.


He hit something which seemed out of place from the surrounding rock, and decided to take a closer look.

Hän osui johonkin, joka ei tuntunut olevan luonnollinen osa ympäröivää kalliota, ja päätti tutkia löydöstään tarkemmin.


The fossil he uncovered was sent to the Royal Tyrrell Museum of Paleontology.

Kalliosta löytynyt fossiili lähetettiin Tyrrellin kuninkaalliseen paleontologiseen museoon.


They spent the next six years working on uncovering the beast within the 2,500-pound (1,100 kg) lump of earth.

Siellä petoa kaivettiin esiin kuuden vuoden ajan 1 100 kilon lohkareesta.


After all that hard work, the finished result is now ready to be unveiled.

Kovan työn tulokset ovat nyt nähtävillä.


'If you just squint your eyes a bit, you could almost believe it was sleeping,' said lead author Caleb Brown, a scientist at the Royal Tyrrell Museum where the creature is on display.

”Jos siristää silmiä, voi melkein uskoa, että se oli nukkumassa”, sanoo tiedekirjoittaja Caleb Brown, joka työskentelee tutkijana Tyrrellin kuninkaallisessa museossa.


'It will go down in science history as one of the most beautiful and best preserved dinosaur specimens - the Mona Lisa of dinosaurs.'

”Se jää tieteen historiaan dinosaurusten Mona Lisana, yhtenä kauneimmista ja parhaiten säilyneistä dinosauruksista.


By studying its skin, researchers found that this plant-eater, though covered in armor and resembling a walking tank, likely faced a significant threat from meat-eating dinosaurs.

Nahan tutkimuksissa selvisi, että lihaa syövät dinosaurukset olivat todennäköisesti merkittävä uhka tälle kasvissyöjälle, vaikka sillä olikin panssari ja se muistutti kävelevää panssarivaunua.


The heavily armoured dinosaur used red and white camouflage to hide from predators, and employed a shielding technique known as counter-shading, which is also used by many modern-day animals.

Sen punavalkoinen panssari naamioi sen saalistajilta, ja sitä suojasi myös päältä tummempi ja alta vaaleampi väritys, jota esiintyy edelleen monilla eläimillä.


This would have allowed it to better blend into its surroundings and evade its enemies, experts say, suggesting it was preyed on by larger dinosaurs.

Asiantuntijoiden mukaan se pystyi näin paremmin sekoittumaan ympäristöönsä ja välttelemään vihollisiaan, suurempia dinosauruksia.


The 110-million-year-old creature, part of the nodosaur family, first hit headlines in May and is now on view at the Royal Tyrrell Museum of Palaeontology.

110 miljoonaa vuotta vanha nodosaurus nousi otsikoihin toukokuussa, ja se on nyt näytteillä Tyrrellin kuninkaallisessa paleontologisessa museossa.


Researchers have now studied and named the beast Borealopelta markmitchelli after museum technician Mark Mitchell, one of a team who spent more than 7,000 hours painstakingly uncovering it.

Tutkijat ovat antaneet sille nimeksi Borealopelta markmitchelli museoteknikko Mark Mitchellin mukaan. Mitchell kuului tiimiin, jolta vei yli 7 000 tuntia kaivaa dinosaurus esille.


The amazing preservation of the specimen made it possible for Dr Mitchell and an international team of scientists to document the pattern and shape of scales and armour across its body.

Nodosaurus on säilynyt niin hämmästyttävän hyvin, että Mitchell ja kansainvälinen tutkijoiden tiimi ovat pystyneet määrittämään sen kehon suomujen ja panssarin kuviot ja muodon.


They discovered countershading, a common method of defence in the animal kingdom, which means the top of the creature was darker than its underside.

He havaitsivat, että sitä suojasi eläinmaailmassa edelleenkin yleinen väritys, jossa keho on päältä tummempi ja alta vaaleampi.


Although countershading is common, the findings come as surprise because Borealopelta's size far exceeds that of countershaded animals alive today.

Havainto oli silti yllätys, koska Borealopelta on huomattavasti suurempi kuin nykyiset eläimet, joilla on vastaava väritys.


It suggests the dinosaur was hunted by enough pressure meat-eating dinosaurs that evolution favoured concealment over confrontation as a means of survival.

Siitä voi päätellä, että lihaa syövät dinosaurukset saalistivat sitä siinä määrin, että evoluutio suosi selviytymiskeinona piiloutumista taistelun sijaan.


But most contemporary animals that have countershading -- think deer, zebras or armadillos -- are much smaller and more vulnerable as prey, signaling that this nodosaur faced a real struggle to survive.

Nykyisistä eläimistä esimerkiksi peuroilla, seeproilla ja armadilloilla on samanlainen väritys. Ne ovat huomattavasti pienempiä ja siksi helpompia saaliita, mikä viittaa siihen, että nodosauruskin oli vakavasti uhattuna.


'Strong predation on a massive, heavily-armored dinosaur illustrates just how dangerous the dinosaur predators of the Cretaceous must have been,' said Brown.

”Suuren, vahvasti panssaroidun dinosauruksen saalistus kertoo, kuinka vaarallisia liitukauden dinosaurukset olivat”, Brown sanoo.


Chemical analysis of organic compounds in its scales also reveal that the dinosaur's skin would have been reddish brown.

Nodosauruksen suomujen orgaanisten yhdisteiden kemiallinen analyysi paljastaa, että sen nahka oli punaruskea.


Scientists are continuing to study the animal for clues about its life, including its preserved gut contents to find out what it ate for its last meal.

Tieteilijät jatkavat nodosauruksen tutkimista voidakseen tehdä päätelmiä sen elämästä. He tutkivat muun muassa sen suolen sisältöä saadakseen selville, mitä se söi viimeisellä ateriallaan.


They believe that when the dinosaur died, it fell into a river and was swept out to sea, where it sank on its back to the ocean floor.

Tutkijat uskovat, että se putosi kuollessaan jokeen ja ajautui merelle, jossa se upposi selälleen merenpohjaan.


At that time, Alberta was as warm as south Florida is today, and rivers and oceans likely spread far further inland than they do now.

Albertassa oli tuolloin yhtä lämmintä kuin nykyään Floridassa, ja joet ja meret todennäköisesti ulottuivat paljon pidemmälle kuin nykyisin.


'This nodosaur is truly remarkable in that it is completely covered in preserved scaly skin, yet is also preserved in three dimensions, retaining the original shape of the animal,' said Brown.

”Tämä nodosaurus on todella merkittävä, koska sen suomuinen nahka on säilynyt ja se on säilynyt myös kolmiulotteisesti alkuperäisessä muodossaan”, Brown toteaa.


'The result is that the animal looks almost the same today as it did back in the Early Cretaceous.

”Siksi se näyttää lähes samalta kuin varhaisella liitukaudella


You don't need to use much imagination to reconstruct it; if you just squint your eyes a bit, you could almost believe it was sleeping.'

Sen hahmottaminen ei vaadi kovinkaan paljon mielikuvitusta: jos siristää vähän silmiä, voi melkein uskoa, että se oli nukkumassa.”


The Cretaceous was a time when giant theropods, meat-eating dinosaurs that stood on two legs, roamed the Earth.

Liitukausi oli teropodien, valtavien kaksijalkaisten, lihaa syövien dinosaurusten aikakautta.


Although the king of them all, Tyrannosaurus rex, lived millions of years after Borealopelta, the armoured dinosaur may have been hunted by some of its formidable ancestors.

Vaikka niiden kuningas, Tyrannosaurus rex, eli miljoonia vuosia Borealopeltaa aiemmin, sen mahtavat edeltäjänsä ovat saattaneet saalistaa tätä panssaroitua dinosaurusta.


They include Acrocanthosaurus, a 38ft (11.5m) long monster weighing six tonnes.

Tyrannosaurus rexin edeltäjiin kuului esimerkiksi Acrocanthosaurus, noin 11,5 metriä pitkä kuusitonninen hirviö.


The scientists, whose latest findings appear in the journal Current Biology, believe Borealopelta was washed out to sea after it died and mummified in mud.

Nodosauruksen tutkijoiden uusimmat löydökset on julkaistu Current Biology -lehdessä. He uskovat, että Borealopelta huuhtoutui mereen kuolemansa jälkeen ja muumioitui mutaan.


The creature was found by Shawn Funk, when he was digging at the Millenium Mine near Fort McMurray in northern Alberta, Canada, on March 21, 2011.

Se löytyi Kanadan Pohjois-Albertassa sijaitsevasta Suncor Millenium -kaivoksesta 21.3.2011, ja löytäjänä oli Shawn Funk -niminen kaivosmies.


According to the museum, it is the best preserved armoured dinosaur in the world, including skin and armour, and is complete from the snout to hips.

Museon mukaan se on maailman parhaiten säilynyt panssaroitu dinosaurus nahkoineen ja panssareineen kuonosta lonkkiin.


The creatures were around 18 feet (five metres) long on average, and weighted up to 3,000 pounds (1,300 kg).

Nodosaurukset olivat keskimäärin viisi metriä pitkiä ja painoivat jopa 1 300 kiloa.


It featured two 20-inch-long spikes which protruded from its shoulders.

Niiden lavoista kohosi kaksi puolimetristä piikkiä.


The researchers believe that the this armored plant-eater lumbered through what is now western Canada, until a flooded river swept it into open sea.

Tutkijat uskovat, että tämä panssaroitu kasvissyöjä kulki nykyisen Länsi-Kanadan läpi, kunnes tulvinut joki kuljetti sen avomerelle.


But the dinosaur's undersea burial preserved its armor in exquisite detail.

Sen panssari on säilynyt pieniä yksityiskohtia myöten merenalaisessa haudassa.


The fossilised remains of this particular specimen are so well preserved that remnants of skin still cover bumpy armour plates along the dinosaur's skull.

Sen fossiloituneet jäänteet ovat säilyneet niin hyvin, että sen nahkaa on edelleen jäljellä panssarin kuoppaisissa levyissä pitkin sen kalloa.


As Michael Greshko wrote for National Geographic, such level of preservation 'is a rare as winning the lottery.

Michael Greshko kirjoittikin National Geographic -lehdessä, että tällainen säilyminen on ”yhtä harvinaista kuin lottovoitto.


The more I look at it, the more mind-boggling it becomes.

Mitä tarkemmin sitä katsoo, sitä ällistyttävämmältä se tuntuu.


Fossilized remnants of skin still cover the bumpy armor plates dotting the animal's skull.

Sen kallopanssarin kuoppaisissa levyissä on edelleen fossiloitunutta nahkaa.


Its right forefoot lies by its side, its five digits splayed upward.

Sen oikea etujalka on sen kyljessä, viisi varvasta ylöspäin.


Pystyn laskemaan myös sen jalkapohjan suomut.”


How one activist came to learn the answer to the question: 'Whose Streets?'

Miten eräs aktivisti oppi vastaamaan kysymykseen: kenelle kadut kuuluvat?


On Aug. 9, 2014, Brittany Ferrell was shaken to her core.

Brittany Ferrell järkyttyi syvästi 9.8.2014.


Just a day after arriving in New York City on a trip, the St. Louis native sat on the bed of an Airbnb she was renting, scrolling through Facebook on her phone.

Hän oli saapunut päivää aiemmin New Yorkiin kotoaan St. Louisista ja istui airbnb-asuntonsa sängyllä selaamassa Facebookia puhelimellaan.


She stumbled upon a post from someone from high school.

Silloin hän huomasi viestin lukiokaveriltaan:


"The police just killed an 18 year old kid and he's still laying in the street," it read.

”Poliisi tappoi juuri 18-vuotiaan nuoren, ja hänen ruumiinsa on edelleen kadulla.”


Confused, noticing no one else on her feed had posted the information, she closed Facebook and opened Twitter.

Hämmentyneenä hän pani merkille, ettei kukaan muu ollut postannut samaa tietoa hänen syötteeseensä. Siksi hän sulki Facebookin ja avasi Twitterin.


A user with the handle @TheePharoah was being constantly retweeted onto her timeline.

Hänen aikajanallaan oli lukuisia uudelleentwiittauksia käyttäjältä @TheePharoah.


The St. Louis-area rapper was live-tweeting the death of Michael Brown, an unarmed black 18-year-old killed by a white police officer in Ferguson, Mo.

Käyttäjänimi kuuluu St. Louisissa asuvalle räppärille, joka twiittasi reaaliajassa Michael Brownin kuolemasta. Valkoinen poliisi oli ampunut aseettoman 18-vuotiaan mustaihoisen Brownin Fergusonissa Missourin osavaltiossa.


He posted a picture of Brown's lifeless body stretched out in the street, where it would stay for four hours.

Kyseinen käyttäjä oli postannut myös kuvan Brownin elottomasta ruumiista kadulla, jonne se jätettiin neljäksi tunniksi.


"This is wild," Ferrell thought to herself.

”Tämä on uskomatonta”, Ferrell ajatteli.


But death was nothing new for her and her community.

Mutta kuolema ei ollut mitään uutta hänelle ja hänen yhteisölleen.


She put down her phone only to return later that evening to tweets about people gathering on Canfield Drive.

Hän laittoi puhelimensa pois. Kun hän palasi Twitteriin myöhemmin samana iltana, siellä kerrottiin ihmisten kerääntyvän Canfield Drivelle.


There were photos of police tape and people yelling, and of a guy claiming to be Brown's father holding a sign that read, "Ferguson police just killed my unarmed son!"

Käyttäjät postasivat kuvia poliisin sulkunauhoista ja huutavista ihmisistä sekä Brownin isäksi itseään väittäneestä miehestä, jonka kantamassa kyltissä luki: ”Fergusonin poliisi tappoi juuri aseettoman poikani!”


She watched a live feed where a police officer stood in front of a group of protesters with a barking dog.

Ferrell seurasi reaaliaikaista videokuvaa, jossa poliisi seisoi mielenosoittajien edessä haukkuvan koiran kanssa.


In another video, a different cop, she said, cocked his rifle and screamed, "I'll kill all you ... animals."

Hän kertoo nähneensä myös videon, jossa toinen poliisi viritti kiväärinsä ja huusi: ”Tapan kaikki teidät... eläimet.”


"'This is not usual,'" Ferrell recalled saying.

”Tämä ei ole normaalia”, Ferrell muistaa todenneensa.


"'This isn't the type of murder that we've become used to and can call typical.'

”Se ei ollut sellainen murha, johon olemme jo tottuneet ja jota voitaisiin sanoa tyypilliseksi.


She booked a return flight and went home the next day.

Hän varasi paluulennon kotiin seuraavaksi päiväksi.


After landing at 11 p.m., she picked up her 6-year-old daughter from her dad's house and decided the two of them would head to Ferguson the next morning.

Kone laskeutui yhdeltätoista illalla. Ferrell kävi hakemassa kuusivuotiaan tyttärensä isänsä luota ja päätti, että he lähtisivät Fergusoniin seuraavana aamuna.


What happened, to Ferrell and to Ferguson in the following almost three years is the subject of a new documentary, "Whose Streets?," in theaters Aug. 11.

Siitä, mitä Ferrellille ja Fergusonille tapahtui seuraavan lähes kolmen vuoden kuluessa, on tehty dokumenttielokuva ”Whose Streets?”. Se sai ensi-iltansa elokuvateattereissa 11.8.2017.


It's a tale of survival and protest, love and loss, strength and resilience from the vantage point of the people who live in the community and packed the streets demanding answers.

Elokuva on tarina selviytymisestä ja mielenilmauksesta, rakkaudesta ja menetyksestä sekä vahvuudesta ja sinnikkyydestä niiden paikallisten ihmisten näkökulmasta, jotka lähtivät kaduille vaatimaan vastauksia.


As Ferrell drove to Ferguson with her daughter, who was wearing a floral dress and matching crown, the two revisited a conversation they'd had countless times before that morning "about the black experience and black condition."

Kun Ferrell ajoi kohti Fergusonia kukkamekkoon ja sen kanssa yhteensopivaan kruunuun pukeutuneen tyttärensä kanssa, he kävivät uudelleen keskustelun siitä, ”millaista on elää mustaihoisena ja missä oloissa”. He olivat puhuneet asiasta lukemattomia kertoja ennen tuota aamua.


"You remember how I taught you about when black people had to fight for what they believed in?" she recalled saying.

”Muistatko, kun kerroin sinulle, miten mustat ovat joutuneet taistelemaan niiden asioiden puolesta, joihin uskovat?” Ferrell muistaa sanoneensa tyttärelleen.


"We're going to Ferguson right now because the police killed an 18-year-old boy and it wasn't right.

”Olemme menossa Fergusoniin, koska poliisi tappoi 18-vuotiaan pojan, eikä se ole oikein.”


I couldn't not take her," Ferrell said later.

”En voinut olla ottamatta tytärtä mukaani”, Ferrell kertoi myöhemmin.


"This happening today is a culmination of ... that has happened in the past.

”Tämän päivän tapahtumat ovat... menneisyyden tapahtumien huipentuma.


She needs to know it and see it and be raised in it.

Tyttärelläni on oikeus tietää se ja kasvaa siihen.


She needs to be well developed in the area of not just activism and organizing but knowing the different layers of the black experience and the black condition and what we must do to get free, to free ourselves.

Hänen on saatava valmiudet aktivismiin ja järjestäytymiseen, mutta hänen on myös tunnettava mustaihoisena elämisen kokemuksen eri kerrokset ja olosuhteet. Ja hänen on saatava tietää, mitä meidän on tehtävä vapautuaksemme, vapauttaaksemme itsemme.


Even if I'm fortunate enough to provide her an experience where she doesn't personally experience blatant racism, she is no different than the next black woman-child.

Vaikka olenkin onneksi pystynyt suojelemaan häntä räikeältä rasismilta, hän on silti samanlainen kuin muutkin mustat tytöt.


I feel like I would be doing her a disservice to shield her from that."

Minusta tuntuu, että vahingoittaisin häntä, jos suojelisin häntä todellisuudelta.”


The first stop when they arrived in Ferguson was on South Florissant Road, a site across from the police department that became a campground of sorts as the activists awaited word of Officer Darren Wilson's eventual non-indictment.

Heidän ensimmäinen pysähdyspaikkansa Fergusonissa oli South Florissant Road, joka sijaitsee poliisiasemaa vastapäätä. Siitä tuli aktivistien leiripaikka, kun he odottelivat tietoa tapauksen käsittelystä ja saivat lopulta tietää, että poliisia vastaan ei nostettaisi syytettä.


There Ferrell and her daughter linked up with a local business owner who was making sack lunches.

Sieltä Ferrell ja hänen tyttärensä menivät auttamaan paikallista yrittäjää, joka teki lounaspaketteja.


They prepared bags and helped pass them out to protesters.

He pakkasivat lounaita pusseihin ja jakelivat niitä mielenosoittajille.


Slowly, a new type of activism began to take shape for Ferrell.

Ferrell alkoi vähitellen suhtautua aktivismiin uudella tavalla.


"My activism completely transformed after Aug. 9," she said, noting that while an undergrad at the University of Missouri-St. Louis, she was president of the Minority Student Nurses Assn. and focused on food justice and health disparities in black communities.

”Aktivismini muuttui täysin elokuun 9. päivän jälkeen”, hän kertoo. Opiskellessaan Missourin yliopistossa St. Louisissa Ferrell oli vähemmistöihin kuuluvien sairaanhoitajaopiskelijoiden järjestön puheenjohtaja. Tuolloin hän keskittyi ruokaoikeuteen ja terveyseroihin mustien yhteisöissä.


”Minulla ei ollut kokemusta järjestäytymisestä.


Weeks later, Ferrell met Sabaah Folayan, one of the film's co-directors, during an evening demonstration.

Viikkoja myöhemmin Ferrell tapasi iltamielenosoituksessa Sabaah Folayanin, dokumentin apulaisohjaajan.


Folayan said she and her director of photography Lucas Alvarado-Farrar "just wanted to document" what was happening.

Folayan sanoi, että hän ja kuvaaja Lucas Alvarado-Farrar ”halusivat yksinkertaisesti kertoa”, mitä oli tapahtumassa.


A question came to Ferrell's mind: "Do you want to document or are you trying to find a story that you can exploit?"

Ferrellin mieleen hiipi epäilys. Hän kysyi: ”Haluatteko oikeasti kertoa, mitä on tapahtumassa, vai haluatteko tarinan, jota voitte käyttää hyväksi?”


That skepticism was informed by countless instances of people - often white - coming into a community to profit off its pain and resilience.

Epäilyksen taustalla olivat ne lukemattomat kerrat, kun paikalliseen yhteisöön oli ilmaantunut ihmisiä, yleensä valkoisia, jotka halusivat vain hyötyä sen vaikeuksista ja sinnikkyydestä.


As Folayan explained in a recent interview, "We had heard that people who are born and raised in Ferguson were not having their voices centered, and we wanted to do it differently."

”Olimme kuulleet, että Fergusonissa syntyneillä ja kasvaneilla ei ollut yhteistä ääntä”, Folayan kertoi hiljattain haastattelussa. ”Halusimme tehdä asiat eri tavalla.”


Folayan had already linked up with co-director Damon Davis, an area artist known for his activism around death row inmates.

Folayan oli ottanut jo yhteyttä apulaisohjaaja Damon Davisiin, joka tunnetaan aktivismistaan kuolemaantuomittujen vankien parissa.


His involvement endeared Ferrell to the project, along with six other locals the "Whose Streets?" team followed in the years after Brown's shooting.

Davisin mukanaolo sai Ferrellin lähtemään mukaan hankkeeseen yhdessä kuuden muun paikallisen kanssa. Kuvausryhmä seurasi tapahtumia Brownin ampumista seuranneina vuosina.


"This documentary is not somebody speaking for us or speaking to us, it's us speaking," Davis said.

”Tämä ei ole dokumentti, jossa joku puhuu meille tai puhuu puolestamme, vaan me puhumme”, Davis sanoo.


"That was the main thing for me, how these people will be represented, because that's how I will be represented."

”Minulle oli tärkeintä se, miten paikalliset ihmiset esitetään elokuvassa, koska minut esitetään samalla tavalla.”


While the goal wasn't to focus on Ferrell's experience - in an effort to show that the movement is "not about a messiah leader but a community coming together," Folayan said - she proved to be the most open of the film's participants.

Folayanin mukaan tarkoituksena ei ollut keskittyä Ferrellin kokemuksiin, koska haluttiin näyttää, että kansanliikkeessä ”ei ole kyse karismaattisesta johtajasta vaan yhteisöstä”. Ferrell osoittautui kuitenkin kuvattavista avoimimmaksi.


As a result, "Whose Streets?" documents surprisingly personal aspects of Ferrell's life, like falling in love and marrying her wife.

Siksi dokumentissa nähdään yllättävän yksityisiä puolia Ferrellin elämästä, kuten rakastuminen ja naimisiinmeno.


"I felt like I was naked," said Ferrell, laughing about the first time she saw the finished product.

”Tunsin itseni aika alastomaksi”, Ferrell nauraa kertoessaan, miltä tuntui nähdä elokuva ensimmäistä kertaa.


"But I understood that with doing this work and humanizing black folks, there has to be a level of vulnerability."

”Mutta ymmärsin, että tämä työ ja mustien inhimillinen kuvaaminen edellyttävät tiettyä haavoittuvuutta.”


Moreover, Ferrell's story reiterates and re-centers the role of black queer women in the broader Black Lives Matter movement.

Lisäksi Ferrellin tarina kertaa ja tuo uudelleen keskiöön mustien queer-naisten roolin laajemmassa Black Lives Matter -liikkeessä.


Two of the movement's three founders - who coined #BlackLivesMatter on social media in the aftermath of the 2012 killing of black teen Trayvon Martin - identify as queer.

Liike syntyi sosiaalisessa mediassa (#BlackLivesMatter) sen jälkeen, kun poliisi oli ampunut mustan teinipojan Trayvon Martinin vuonna 2012. Liikkeen kolmesta perustajasta kaksi samaistuu queer-identiteettiin.


"Black queer women in leadership has sustained the movement overall," said Ferrell, "and that's because we're constantly at battle on multiple fronts.

”Mustien queer-naisten johtajuus on pitänyt koko liikettä yllä”, Ferrell sanoo. ”Se johtuu siitä, että joudumme taistelemaan jatkuvasti monella rintamalla.


Black queer women have to bear the brunt of it all."

Mustat queer-naiset ovat joutuneet kestämään kaiken.”


Folayan agreed noting that "the movement is really upheld by black women and a lot of queer black women."

Folayan on samaa mieltä: ”Liikettä todellakin ylläpitävät mustat naiset, joiden joukossa on paljon queer-naisia.”


She insists, however, that "this is not some affirmative action type of thing" where Ferrell was chosen as the film's heart because of her identities.

Hän kuitenkin korostaa, että Ferrelliä ei valittu dokumenttiin ”itsetarkoituksellisesti” queer-identiteettinsä takia.


"She was the person who was galvanizing this energy," she said.

”Hän sai energian liikkeelle”, Folayan sanoo.


"It's not a coincidence though she was on the front lines, because living life at those intersections as a black queer woman, you have so much on the line.

”Ei ole kuitenkaan sattumaa, että hän oli etulinjassa. Mustat queer-naiset elävät monen asian leikkauskohdassa, ja heillä on paljon pelissä.


You can feel her energy through the screen."

Hänen energiansa välittyy valkokankaalta.”


Meanwhile, back in Ferguson, the news cameras are long gone but fraught racial ties between the community and police persist.

Uutisten kuvausryhmät ovat jättäneet Fergusonin jo kauan sitten, mutta yhteisön ja poliisin välit ovat edelleen kireät.


Ferrell is on probation for 2½ more years for blocking a highway during a demonstration.

Ferrellillä on vielä kaksi ja puoli vuotta ehdonalaista jäljellä. Hän sai tuomion moottoritien tukkimisesta mielenosoituksessa.


She describes the socio-political atmosphere of the area she calls home simply: "A mess."

Hänen kuvauksensa kotikulmiensa yhteiskuntapoliittisesta ilmapiiristä on lyhyt ja ytimekäs: ”Sekasotku.”


Still, she clings to a chant she's committed to memory since taking to Ferguson's streets a full three years ago.

Silti hän luottaa edelleen iskulauseeseen, jonka hän oppi ulkoa Fergusonin kaduilla kolme vuotta sitten:


"It is our duty to fight for our freedom.

”Velvollisuutemme on taistella vapaudestamme.


Meidän on rakastettava ja tuettava toisiamme.


We have nothing to lose but our chains."


A Becoming Resemblance: artist creates portraits using Chelsea Manning's DNA

Sopiva yhdennäköisyys: taiteilija luo muotokuvia Chelsea Manningin DNA:sta


In the center of the room at New York's Fridman Gallery are multiple faces - white, black and brown, each bearing an almost imperceptible resemblance to one another - suspended on wires from the ceiling.

New Yorkissa sijaitsevassa Fridman-galleriassa on ripustettu keskelle näyttelytilaa kasvoja – valkoisia, mustia ja ruskeita kasvoja, joiden välillä voi tarkemmin katsottuna havaita yhdennäköisyyttä.


The 30 portraits were created by the artist Heather Dewey-Hagborg from cheek swabs and hair clippings sent to her by Chelsea Manning.

Nämä 30 teosta ovat taiteilija Heather Dewey-Hagborgin tekemiä muotokuvia, jotka perustuvat Chelsea Manningin poskesta ja hiuksista otettuihin DNA-näytteisiin.


Manning sent the clippings from the Fort Leavenworth prison, where the former intelligence analyst was serving a 35-year sentence after famously leaking classified diplomatic cables through the website WikiLeaks.

Manning lähetti näytteet Fort Leavenworthin vankilasta, jossa hän suoritti 35 vuoden tuomiotaan. Manning tuomittiin salaiseksi luokiteltujen diplomaattisten sähkeiden vuotamisesta WikiLeaks-sivustolle.


The new exhibition, which opened on 2 August, is titled A Becoming Resemblance.

Dewey-Hagborgin A Becoming Resemblance -näyttely avattiin 2.8.2017.


It's the product of two years of correspondence between Dewey-Hagborg, whose discipline combines her expertise in technology, computer science and art, and Manning, a trans woman and pioneering dissident whose sentence was commuted by Barack Obama when he had just three days left in office.

Sen taustalla on kaksi vuotta kirjeenvaihtoa Dewey-Hagborgin ja Manningin välillä. Dewey-Hagborg yhdistää työssään teknologiaa, tietotekniikkaa ja taidetta. Manning on transnainen ja uraauurtava toisinajattelija, jonka vankilatuomiota Barack Obama lievensi virkakautensa kolmanneksi viimeisenä päivänä.


By algorithmically analyzing DNA extracted from Manning and using it to create 30 portraits of what someone with that genomic data might look like, Dewey-Hagborg has created a trenchant, if somewhat cerebral, commentary on not only the malleability of DNA data - the many ways it can be interpreted, and the inherent determinism of those interpretations - but also identity.

Dewey-Hagborg analysoi Manningin DNA:ta algoritmisesti ja loi hänen geenitietojensa perusteella 30 muotokuvaa. Ne ovat terävä, joskin hieman teoreettinen kannanotto DNA-tietojen muokattavuuteen, monitulkintaisuuteen ja tulkintojen taustalla oleviin syy-seuraussuhteisiin sekä identiteettiin.


Manning, who was born Bradley Edward but has spoken openly about identifying as a woman as early as adolescence, was convicted in 2013 on 20 charges, including six Espionage Act violations, computer fraud and theft.

Chelsea Manning, syntymänimeltään Bradley Edward, on avoimesti kertonut samaistuneensa naisiin jo murrosiästä asti. Hänet todettiin vuonna 2013 syylliseksi 20 rikokseen, muun muassa vakoilulain rikkomukseen, tietokonepetokseen ja varkauteen.


From prison, her image was repressed, so much so that there was just one photo - a granular, black-and-white selfie in which Manning, visibly uneasy, sits in a driver's seat wearing a platinum blonde wig - with which she became associated.

Vankilaan tuomitusta Manningista oli vain yksi kuva: rakeinen, mustavalkoinen selfie, jossa vaivautuneen oloinen Manning istuu autossa kuljettajan paikalla. Hänellä on päässään platinanvaalea peruukki, josta tuli hänen tunnusmerkkinsä.


In 2015, Dewey-Hagborg was coming off the massive success of her 2012 project, Stranger Visions.

Dewey-Hagborgilla oli vuonna 2015 takanaan suuren suosion saanut Stranger Visions -projekti, jonka hän toteutti vuonna 2012.


In it, the artist produced portraits of strangers from forensic artifacts like cigarette butts and chewing gum, extracting DNA from the detritus to conjure an image of what these folks might look like.

Siinä hän loi muotokuvia rikosteknisten tietojen perusteella. Hän sai DNA-tietoja esimerkiksi tupakantumpeista ja purukumeista ja loi kuvia siitä, miltä kyseessä olleet ihmiset olisivat voineet näyttää.


That was when she received an email from Paper Magazine.

Sitten taiteilija sai sähköpostia Paper Magazine -lehdeltä.


"They were conducting an interview with Chelsea Manning while she was in prison and they wanted some kind of portrait to accompany that article," Dewey-Hagborg explained at a press preview of the new exhibition.

”He haastattelivat Chelsea Manningia ja tarvitsivat juttuunsa kuvan”, Dewey-Hagborg kertoi uuden näyttelyn tiedotustilaisuudessa.


And she couldn't be visited and she couldn't be photographed at that time, so they reached out to Chelsea and asked if she'd be interested in having a DNA portrait made.

Manningin luona ei päässyt käymään eikä häntä voinut kuvata vankilassa. Niinpä lehti otti yhteyttä Chelseaan ja kysyi, kiinnostaisiko häntä tehdä Manningista DNA-muotokuva.


The artist and her incarcerated muse became unlikely pen pals, exchanging several letters over the course of two years.

Taiteilijasta ja hänen vangitusta muusastaan tuli yllättäen kirjeenvaihtokavereita. He kirjoittelivat toisilleen parin vuoden ajan.


They even created a comic book, Suppressed Images, illustrated by Shoili Kanungo, that envisioned a future where the president would commute Chelsea's sentence and she'd be able to see the exhibition in person.

He jopa tekivät yhdessä Suppressed Images -sarjakuvakirjan, jonka kuvitti Shoili Kanungo. Siinä kuvattiin tulevaisuutta, jossa presidentti olisi lieventänyt Chelsean tuomiota ja hän pääsisi katsomaan näyttelyä.


That Obama would indeed call for Manning's release just days after the book went public was a welcome sort of serendipity after seven brutal years at a military prison in Kansas.

Todellisuudessa Obama lyhensi Manningin tuomiota vain muutama päivä sarjakuvakirjan julkaisun jälkeen. Se oli onnekas sattuma kansasilaisessa sotilasvankilassa vietetyn seitsemän rankan vuoden jälkeen.


There's also something profound and powerful about the exhibition opening now, as Donald Trump wages war on government leakers and transgender troops while finding new, tweetable ways to further inflame the stark divisions he's been called on to mend.

On myös vaikuttavaa, että näyttely avataan juuri nyt, kun Donald Trump käy omaa sotaansa tietovuotajia ja transsukupuolisia sotilaita vastaan ja keksii Twitterissä yhä uusia tapoja vahvistaa niitä voimakkaita kahtiajakoja, joita hänen piti itse asiassa lieventää.


When asked about the peculiar timing of it all, Dewey-Hagborg said that "things happen for a reason."

Dewey-Hagborg uskoo, että ”kaikella on tarkoituksensa”.


In an artist statement written on the gallery's wall, Manning's super-sized signature below it (the "i" in her last name dotted with a heart), called for an end to the "automatic factionalism that gender, race, sexuality, and culture have been the basis of."

Gallerian seinällä on taiteilijan lausunto ja sen alla Manningin suuri nimikirjoitus, jossa sukunimen i:n pisteenä on sydän. Lausunnossaan taiteilija vaatii loppua ”automaattiselle jaottelulle, johon sukupuoli, rotu, seksuaalisuus ja kulttuuri ovat perustuneet”.


On the opposite wall is her mitochondrial DNA sequence - a centipede of Cs and Gs and As, written in pencil.

Vastakkaisella seinällä on Manningin DNA-jakso: lyijykynällä kirjoitettu pitkä C-, G- ja A-kirjainten jono.


By including the 200 letters (or nucleotides, per the artist's sophisticated scientific lexicon), Dewey-Hagborg hoped to illustrate how astoundingly similar, at least in biological makeup, we all are.

Tällä 200 kirjaimen – tai nukleotidin, kuten taiteilijan käyttämä tieteellinen määritelmä kuuluu – yhdistelmällä Dewey-Hagborg haluaa havainnollistaa, kuinka samankaltaisia me kaikki olemme, ainakin biologialtamme.


"What I'm hoping that people will take away from this is that our genome doesn't care about who we are, and how open genetic data is to interpretation, how subjective it is," said Dewey-Hagborg, whose 2007 video work, Spurious Memories, is also on display.

”Toivon näyttelyni auttavan ihmisiä ymmärtämään, että me olemme geeniperimältämme samanarvoisia ja että geenitiedot ovat hyvin henkilökohtaisia ja avoimia tulkinnoille”, Dewey-Hagborg sanoo. Näyttelyssä on esillä myös hänen Spurious Memories -videoteoksensa vuodelta 2007.


"DNA data can tell so many different stories, so this is 30 of those stories."

”DNA kertoo lukemattomia tarinoita. Täällä on esillä niistä 30.”


The final piece in the exhibition, which is contained in a single room, is one page from the aforementioned graphic novella.

Näyttelyn viimeinen työ on omassa huoneessaan: sivu Manningin ja Dewey-Hagborgin sarjakuvakirjasta.


It shows Manning, emerging, King Kong-esque, from the United States Disiplinary Barracks with a speakerphone in hand.

Siinä Manningin hahmo kohoaa vankilasta kuin King Kong, kädessään megafoni.


"When they chill your speech, then they've won," it reads.

”Jos he saavat sinut hiljennettyä, he ovat voittaneet”, kuvassa lukee.


"It came directly from a letter that she wrote to me," the artist, who hails from Philadelphia, said.

”Teksti on kirjeestä, jonka sain Manningilta”, Philadelphiasta kotoisin oleva taiteilija kertoo.


"I get goosebumps still talking about it."

”Se on niin vaikuttava, että saan edelleen kylmiä väreitä.”


Manning hasn't seen the exhibition in-person yet - as was so presciently imagined in the comic book - but when she does, she'll be greeted in the center of the room by the masks, her own genomic simulacra congregated like hordes of protesters.

Toisin kuin sarjakuvakirjassa kuvattiin, Manning ei ole vielä nähnyt näyttelyä. Kun Manning tulee paikalle, häntä tervehtivät hänen omiin geenitietoihinsa perustuvat kasvot kuin mielenosoittajien joukko keskellä näyttelytilaa.


That was purposeful, too, as is everything in the exhibition, down to the height (5"2, Manning's stature) at which her genetic haplogroups were written in pencil.

Se on tarkoituksellista, kuten kaikki muukin tässä näyttelyssä: esimerkiksi Manningin DNA-jakso on kirjoitettu lyijykynällä korkeudelle, joka on sama kuin hänen pituutensa (157,5 cm).


"In the past, I've had them on the wall but I wanted them to feel like a crowd," Dewey-Hagborg said of the portraits.

”Kasvot olivat aiemmin seinällä, mutta halusin tuoda niihin ihmisjoukon tuntua”, Dewey-Hagborg kertoo.


"I wanted it to feel like a mass movement that was forming with Chelsea, like the movement that was behind freeing her as well."

”Halusin kuvata Chelsean synnyttämää joukkoliikettä, joka oli myös hänen vapauttamisensa takana.”


Northwestern Professor and Oxford University Employee Wanted for Homicide

Northwestern-yliopiston professoria ja Oxfordin yliopiston työntekijää etsitään murhasta epäiltyinä


A nationwide manhunt is underway for a Northwestern University professor and an Oxford University employee who are wanted as suspects after a man was found fatally stabbed inside a luxury Chicago apartment, police said.

Poliisi kertoo käynnistäneensä valtakunnalliset etsinnät löytääkseen Northwestern-yliopiston professorin ja Oxfordin yliopiston työntekijän, joita epäillään miehen puukottamisesta kuoliaaksi chicagolaisessa luksusasunnossa.


On Monday, first-degree murder warrants without bail were issued for Wyndham Lathem, 42, and Andrew Warren, 56, for their alleged involvement in the death of Trenton H. James Cornell-Duranleau, Cook County court records show.

Cookin piirikunnan oikeuden asiakirjoista käy ilmi, että maanantaina annettiin pidätysmääräykset Wyndham Lathemista, 42, ja Andrew Warrenista, 56, joita epäillään osallisuudesta Trenton H. James Cornell-Duranleaun kuolemaan. Pidätysmääräykset on annettu ensimmäisen asteen murhasta ilman mahdollisuutta vapautua takuita vastaan.


The documents say Cornell-Duranleau, 26, died after being stabbed multiple times.

Asiakirjojen mukaan Cornell-Duranleau, 26, kuoli sen jälkeen, kun häntä oli puukotettu useita kertoja.


A community alert released by the Chicago Police Department says the body was discovered on July 27.

Chicagon poliisilaitoksen julkaiseman paikallistiedotteen mukaan ruumis löydettiin 27.7.2017.


Officers received a call and arrived at the Grand Plaza Apartments and found the victim with several lacerations on his body.

Grand Plaza -huoneistorakennukseen hälytetyt poliisit löysivät uhrin, jolla oli useita viiltohaavoja ruumiissaan.


Cornell-Duranleau was pronounced dead on the scene and detectives are investigating the stabbing as a homicide while police actively search for the two suspects, officials said.

Viranomaisten mukaan Cornell-Duranleau todettiin kuolleeksi tapahtumapaikalla ja puukotusta tutkitaan murhana. Poliisi etsii aktiivisesti kahta epäiltyä.


Lathem has been an associate professor of microbiology and immunology at Northwestern University since 2007.

Lathem on työskennellyt mikrobiologian ja immunologian apulaisprofessorina Nortwestern-yliopistossa vuodesta 2007 lähtien.


Alan K. Cubbage, the vice president for university relations, said in an emailed statement that Lathem is now on administrative leave and has been banned from entering Northwestern University campuses.

Yliopiston yhteiskuntasuhteista vastaava vararehtori Alan K. Cubbage totesi sähköpostitse lähettämässään lausunnossa, että Lathem on nyt hallinnollisella vapaalla ja häneltä on kielletty pääsy Northwestern-yliopiston kampuksille.


"This is now a criminal matter under investigation by the appropriate authorities, and Northwestern University is cooperating in that investigation," Cubbage said.

”Tämä on rikosasia, jota viranomaiset tutkivat, ja Northwestern-yliopisto auttaa tutkinnassa”, Cubbage kirjoitti.


Warren is a senior treasury assistant at Oxford University.

Warren työskentelee vanhempana varainhoidon apulaisena Oxfordin yliopistossa.


A spokesperson for the university and Somerville College said in an emailed statement that, "We have been in contact with the police in the UK and are ready to help the US investigating authorities in any way they need."

Yliopiston ja Somerville Collegen tiedottajan sähköpostitse lähettämässä lausunnossa todetaan, että ”olemme olleet yhteydessä poliisiin Isossa-Britanniassa ja olemme valmiita auttamaan tapausta Yhdysvalloissa tutkivia viranomaisia kaikilla mahdollisilla tavoilla.”


The statement added that Warren's colleagues were shocked and want him to turn himself in.

Lisäksi lausunnossa kerrottiin, että Warrenin kollegat ovat järkyttyneitä ja toivovat, että hän antautuu.


Chief Communications Officer of the Chicago Police Department Anthony Guglielmi said he strongly encourages the suspects to surrender to authorities.

Chicagon poliisilaitoksen tiedotuspäällikkö Anthony Guglielmi sanoi, että hän kehottaa epäiltyjä vakavasti antautumaan viranomaisille.


"Police have an idea of their whereabouts but our efforts to locate that are intensifying," Guglielmi said.

”Poliisilla on käsitys heidän olinpaikastaan, ja tarkennamme etsintöjämme jatkuvasti”, Guglielmi sanoi.


Guglielmi said local, regional and national authorities are helping find the suspects.

Guglielmin mukaan paikalliset, alueelliset ja kansalliset viranomaiset auttavat epäiltyjen etsinnöissä.


Guglielmi said police received a call from the Grand Plaza building manager who had just received a cryptic tip that said something had occurred in apartment 1008.

Hän kertoi poliisin saaneen puhelun Grand Plaza -rakennuksen isännöitsijältä, joka oli saanut epämääräisen vihjeen siitä, että asunnossa 1008 oli tapahtunut jotakin.


Police described the scene as very gruesome.

Poliisi kuvaili näkyä tapahtumapaikalla hirvittäväksi.


Guglielmi said it is unclear if the incident also occurred on July 27.

Guglielmin mukaan on epäselvää, oliko uhri murhattu samana päivänä vai aiemmin.


Lathem and Warren were confirmed to be at the building by security cameras, he said.

Hän kertoi turvakameroiden paljastaneen, että Lathem ja Warren olivat olleet rakennuksessa.


"We believe Professor Latham and the victim had a relationship," Guglielmi said.

”Uskomme, että professori Lathamilla ja uhrilla oli suhde”, Guglielmi sanoo.


The management team at Grand Plaza released a statement to residents saying, "Police are currently working on the timeline and background of the victim and are exploring a variety of motives, including a possible domestic incident."

Grand Plazan johtoryhmä julkaisi asukkaille seuraavan tiedotteen: ”Poliisi selvittää parhaillaan tapahtumien kulkua ja uhrin taustaa sekä mahdollisia motiiveja, myös kotiväkivallan mahdollisuutta.”


Man threatened to blow up an Islamic bookshop and "kill all the Muslims" in London

Mies uhkasi räjäyttää islamilaisen kirjakaupan ja "tappaa muslimit" Lontoossa


"I'm not anti-Muslim, I'm Catholic", the sentenced man told the police.

"En ole anti-muslimi, olen katolinen", tuomittu sanoi poliisille.


Moffatt was sentenced to 100 hours of unpaid community service.

Moffattin tulee suorittaa sata tuntia palkatonta yhteiskuntapalvelua.


A 39-year-old man was sentenced for his threats to blow up an Islamic bookshop and "kill all the Muslims" in London.

39-vuotias mies sai tuomion uhkauksistaan räjäyttää islamilainen kirjakauppa Lontoossa ja "tappaa kaikki muslimit".


The Independent reported that David Moffatt was sentenced, for example, for aggravated intentional harassment.

Independent-lehden mukaan David Moffatt tuomittiin muun muassa törkeästä häirinnästä.


According to the police, the staff of the bookshop called the police on 23 May,

Poliisin mukaan kirjakaupan henkilökunta hälytti heidät paikalle toukokuun 23. päivänä.


as the man had threatened to "blow up the bookshop and kill all the Muslims."

Henkilökunnan mukaan mies oli "uhannut räjäyttää kirjakaupan ja tappaa muslimit".


The suspect left the shop after making his threats.

Epäilty lähti kaupasta uhkailujen jälkeen.


Moffatt was apprehended when he called the police to report a threat.

Moffatt saatiin kiinni, kun hän soitti poliisille uhkailusta.


The threat did not have anything to do with the events in the bookshop.

Uhkailu ei liittynyt kirjakaupan tapahtumiin.


"The authorities noticed that Moffatt was wearing similar clothes to the person suspected of the events in the bookshop", stated the police press officer.

Viranomaiset huomasivat, että Moffatt oli pukeutunut samaan asuun kuin kirjakaupan tapahtumien epäilty, poliisin tiedottaja sanoi.


"I'm not anti-Muslim, I'm Catholic", Moffatt told the police during interrogations.

En ole anti-muslimi, olen katolinen, Moffatt sanoi poliiseille kuulusteluissa.


Moffatt was sentenced to 100 hours of unpaid community service and to pay legal expenses of GBP 620, or EUR 690, and compensation of GBP 85, or EUR 95, to the victims.

Rangaistuksena miehen tulee suorittaa sata tuntia palkatonta yhteiskuntapalvelua ja maksaa 620 punnan eli noin 690 euron oikeuskulut ja 85 punnan eli noin 95 euron korvaukset uhreille.


According to a Scotland Yard press officer, hate crimes are often left unreported.

Scotland Yardin tiedottajan mukaan useat viharikokset jätetään raportoimatta.


"We'll complete WADA roadmap in near future" - Russian Deputy PM Mutko

”Viemme WADAn tiekartan mukaiset toimet päätökseen lähitulevaisuudessa” – Venäjän varapääministeri Vitaly Mutko


Russian Deputy Prime Minister Vitaly Mutko has said it will not take long to implement the remaining World Anti-Doping Agency (WADA) criteria for the reinstatement of the Russian Anti-Doping Agency (RUSADA).

Venäjän varapääministeri Vitaly Mutko on sanonut, että Venäjä vie pian päätökseen Maailman antidopingtoimiston WADAn tiekartan mukaiset toimet, joilla voidaan palauttaa Venäjän antidopingtoimikunnan RUSADAn toimivaltuudet.


"A certain stage of fulfilling the road map criteria has been carried out, RUSADA obtained the right to plan and test in cooperation with UKAD (UK Anti-Doping).

”Osa tiekartan mukaisista toimenpiteistä on jo toteutettu, ja RUSADA sai oikeuden suunnitella ja testata yhteistyössä Ison-Britannian antidopingtoimikunnan UKAD:n kanssa.


The WADA roadmap was updated in this regard," Mutko stated on Thursday.

WADAn tiekartta on päivitetty näiltä osin”, Mutko totesi torstaina.


The PM was commenting on the second part of WADA's Roadmap to Code Compliance, which describes the criteria for the reinstatement of RUSADA and which recently published on the organization's website.

Varapääministeri kommentoi WADAn tiekartan toista osaa, jossa määritetään edellytykset RUSADAn toimivaltuuksien palauttamiseksi. Tiekartan toinen osa julkaistiin äskettäin järjestön verkkosivuilla.


According to Mutko, it does not contain anything that could cause concern for Russia.

Mutkon mukaan se ei sisällä mitään Venäjän kannalta huolestuttavaa.


"Everything has been announced, everything will be implemented.

”Kaikki on ilmoitettu, ja kaikki toteutetaan.


And the results will be presented to the International Olympic Committee [IOC] and WADA in the near future," he added.

Tulokset esitellään Kansainväliselle olympiakomitealle ja WADAlle lähitulevaisuudessa”, Mutko lisäsi.


One of the criteria mentioned in the list, however, states that Russian anti-doping authorities must publically accept the reported outcomes of the WADA-sanctioned investigation by Canadian lawyer Richard McLaren on alleged state-sponsored doping in Russian sport.

Yksi tiekartan kohdista kuitenkin edellyttää, että Venäjän antidopingviranomaiset hyväksyvät julkisesti WADAn määräämän, kanadalaisen juristin Richard McLarenin tutkimuksen tulokset. McLaren tutkii valtion väitettyä osuutta Venäjän urheilun dopingissa.


Referring to the matter, Mutko said: "We are conducting the investigation, as our anti-doping system admitted a failure.

Siihen Mutko totesi: ”Tutkimus on käynnissä, koska antidopingjärjestelmämme on myöntänyt epäonnistumisen.


But there were no state programs, and we will not admit something that didn't exist."

Valtiollisia ohjelmia ei ollut, emmekä voi myöntää sellaista, mitä ei ollut olemassa.”


Mutko's words echoed those of Vitaly Smirnov, the head of Russia's Independent Public Anti-Doping Commission.

Mutkon sanoissa oli kaikuja Venäjän itsenäisen julkisen antidopingtoimikunnan puheenjohtajan Vitaly Smirnovin lausunnosta.


Talking to Russian outlet RSport earlier in the day, Smirnov admitted past problems in Russian anti-doping bodies, but added: "We have said on numerous occasions, that the report contains controversial positions and regulations.

Aiemmin samana päivänä venäläiselle RSport-urheilumedialle puhunut Smirnov myönsi, että Venäjän antidopingelimissä on ollut ongelmia. ”Olemme sanoneet useita kertoja, että raportissa on kiistanalaisia kannanottoja ja säännöksiä.


No one plans to accept this report unconditionally," Smirnov added.

Emme aio hyväksyä raporttia ehdoitta”, hän kuitenkin lisäsi.


RUSADA was suspended from carrying out doping controls within Russia by WADA in November 2015 in the wake of the doping scandal.

WADA määräsi RUSADAn lopettamaan dopingvalvonnan Venäjällä marraskuussa 2015, kun dopingskandaalin laajuus oli paljastunut.


It was, however, permitted to plan and coordinate testing under the supervision of international experts and UK Anti-Doping (UKAD) this June.

Se sai kuitenkin viime kesäkuussa luvan suunnitella ja koordinoida testausta kansainvälisten asiantuntijoiden ja UKAD:n valvonnassa.


Following a visit to the organization's headquarters in Moscow in July, WADA Director General Olivier Niggli stated that RUSADA is "moving in the right direction" to be reinstated.

WADAn johtaja Olivier Niggli vieraili heinäkuussa RUSADAn pääkonttorissa Moskovassa. Vierailun jälkeen hän totesi järjestön olevan ”oikealla tiellä” kohti toimivaltuuksien palauttamista.


British organisation sceptical about beloved Finnish innovation: "no evidence" of health benefits of maternity package

Brittijärjestö skeptisenä suomalaisille rakkaasta innovaatiosta: Äitiyspakkausten terveyshyödyistä "ei ole näyttöä"


A British organisation doubts the benefits of Finnish maternity packages.

Brittiläinen järjestö epäilee suomalaistyylisten äitiyspakkausten hyötyjä.


BBC and Guardian, among others, report that Lullaby Trust, a charitable organisation aiming to prevent unexpected deaths in infancy, forbids the use of its brochures in maternity packages handed over in the UK.

Muun muassa BBC ja Guardian kertovat, että kätkytkuolemia vastaan taisteleva Lullaby Trust -järjestö kieltää omien esitteidensä käyttämisen Britanniassa jaettavissa äitiyspakkauksissa.


Distributing maternity packages to all pregnant women will start this month in Scotland.

Äitiyspakkausten jakaminen kaikille raskaana oleville naisille aloitetaan tässä kuussa Skotlannissa.


Packages will also be distributed in some parts of England.

Myös Englannissa pakkausta jaetaan joillain alueilla.


According to Lullaby Trust, there is no evidence that the maternity package reduced the risk of sudden infant death,

Lullaby Trustin mukaan ei ole mitään näyttöä siitä, että äitiyspakkaus vähentäisi kätkytkuoleman riskiä.


a medical condition where a baby dies suddenly for no obvious reason.

Kätkytkuolema merkitsee vauvan selittämätöntä äkkikuolemaa.


Lullaby Trust acts as an expert for health authorities in the UK in terms of a safe night's sleep for children.

Lullaby Trust toimii Britannian terveysviranomaisten asiantuntijana lapsen turvallisen unen saralla.


"We no longer permit our official brochures to be included in maternity packages, as this would mean that we are in favour of this product", the organisation announced.

Emme enää anna pakata virallisia esitteitämme niihin, koska se antaisi ymmärtää, että me suosittelemme tätä tuotetta, järjestö tiedotti.


Finland has one of the lowest child mortality rates in the world, only two deaths per 1,000 births.

Suomessa on yksi maailman alhaisimmista lapsikuolleisuuslukemista, vain kaksi kuollutta tuhatta syntynyttä kohti.


According to Lullaby Trust, this low rate results from many reasons, such as the low number of teen rapes.

Lullaby Trustin mukaan Suomen hyvä lukema on seurausta monista eri syistä, kuten vähäisestä teiniraskausten määrästä.


"Handing out one package for each family may be a factor.

Se, että siellä annetaan jokaiselle perheelle laatikko, saattaa olla yksi tekijä.


However, this cannot be said for certain", says Francine Bates, Chief Executive of Lullaby Trust.

Sitä ei kuitenkaan voi sanoa varmasti, Lullaby Trustin toimitusjohtaja Francine Bates sanoi.


"We are concerned that maternity packages are marketed as products that reduce child mortality and sudden infant deaths."

Olemme huolissamme siitä, että äitiyspakkauksia markkinoidaan tuotteina, jotka vähentävät lapsikuolleisuutta ja kätkytkuolemia.


The maternity package is a Finnish innovation, and it has been distributed to all Finnish mothers free of charge for 80 years.

Äitiyspakkaus on suomalainen keksintö, ja se on annettu Suomessa kaikille äideille ilmaiseksi jo 80 vuoden ajan.


The package contains various products, such as baby clothes.

Pakkaus sisältää erilaisia tarvikkeita, kuten lastenvaatteita.


This year's package contains 53 different products.

Tänä vuonna pakkauksessa on 53 tuotetta.


The package itself is a cardboard box in which babies can sleep.

Itse pakkaus on pahvilaatikko, johon lapsi voidaan laittaa nukkumaan.


According to the Scottish Government, the boxes distributed in Scotland fulfil all safety standards.

Skotlannin hallituksen mukaan sen jakamat laatikot täyttävät kaikki turvastandardit.


Lullaby Trust says that there is no safety standard set for cardboard boxes acting as beds.

Lullaby Trust puolestaan sanoo, ettei pahvilaatikoille nukkumapaikkana ole olemassa mitään turvastandardia.


According to Lullaby Trust, the package may be the best option for a place to sleep if no bassinet or crib is available.

Lullaby Trustin mukaan pakkaus voi olla paras vaihtoehto nukkumapaikaksi, jos saatavilla ei ole kehtoa tai pinnasänkyä.


The organisation only recommends the package for naps and advises that its use should be stopped when the baby is able to turn to their side.

Järjestö suosittaa käyttämään pakkausta vain päiväunia varten ja lopettamaan sen käyttämisen siinä vaiheessa, kun lapsi pystyy kääntymään.


In addition, the organisation recommends that pets be kept away from the package and that it is not allowed to get dirty or wet.

Järjestö suosittelee myös pitämään lemmikkieläimet poissa pakkauksesta ja huolehtimaan, ettei se kastu tai likaannu.


Fleet-footed tortoise escaped again from a Japanese zoo

Vikkelä konna karkasi toistamiseen japanilaisesta eläintarhasta


Staff at a Japanese zoo looking for an escaped tortoise.

Japanilaisen eläintarhan henkilökunta etsii karannutta kilpikonnaa.


The quickness of the giant tortoise has taken the staff by surprise, as the tortoise made its second escape in two weeks.

Jättiläiskilpikonna on yllättänyt henkilökunnan nopeudellaan ja karannut jo toistamiseen kahden viikon sisään.


The tortoise escaped from the Shibukawa zoo located in Okayama in western Japan on Tuesday morning.

Kilpikonna karkasi Okayamassa läntisessä Japanissa sijaitsevasta Shibukawan eläintarhasta tiistaiaamuna.


The security footage shows that the tortoise escaped through the main entrance.

Turvakamerat paljastivat, että konna poistui eläintarhasta pääsisäänkäynnin kautta.


"It won't die quickly because it'll eat grass around the zoo, but we are very concerned", says Yoshimi Yamane, a zoo employee.

Se ei kuole heti, koska se syö eläintarhan ympärillä olevaa ruohoa, mutta olemme hyvin huolissamme, eläintarhassa työskentelevä Yoshimi Yamane kertoi.


The escaped 35-year-old tortoise is female, weighs 55 kg and is about 1 m in length.

Karannut 35-vuotias konna on naaraspuolinen, 55-kiloinen ja noin metrin pituinen.


Yamane says that the fugitive has a quiet and kind nature.

Yamane kuvailee karkuria hiljaiseksi ja lempeäksi.


During opening hours, the tortoise is allowed to move around freely in the zoo.

Aukioloaikoina konna saa kulkea vapaasti tarhan alueella.


The zoo has not received any eyewitness accounts of the tortoise.

Eläintarha ei ole saanut silminnäkijähavaintoja kilpikonnasta.


The tortoise made its previous escape two weeks ago.

Konnan edellinen karkuretki sattui toissa viikolla.


Yamane discovered it walking on a road some 150 m from the zoo.

Yamane löysi karkurin kävelemästä tietä pitkin 150 metrin päässä eläintarhasta.


I stopped my car and asked my colleagues to help me", Yamane said.

Pysäytin autoni ja pyysin kollegoiltani apua, Yamane kertoi.


"It can walk faster than we could ever imagine."

Se pystyy kävelemään nopeammin kuin voisimme ikinä kuvitella.


The start-ups that will help your company avoid becoming the next Uber

Nämä startupit auttavat yritystäsi välttämään Uberin virheet


Amy Errett wanted to gauge employee happiness at her e-commerce start-up, but surveys weren't working.

Amy Errett halusi mitata työntekijöiden tyytyväisyyttä verkkokaupan startup-yrityksessään, mutta kyselyt eivät toimineet.


Responses were often vague, unhelpful or, worse, deceitful.

Vastaukset olivat usein epämääräisiä, hyödyttömiä tai jopa harhaanjohtavia.


And even if she promised anonymity, some workers didn't trust the process.

Vaikka hän vakuutti, että kyselyt ovat nimettömiä, osa työntekijöistä suhtautui niihin epäluuloisesti.


"It just never had consistency and objectivity," said Errett, who runs the 75-person San Francisco e-commerce hair care company Madison Reed.

”Kyselyt eivät yksinkertaisesti olleet johdonmukaisia eivätkä objektiivisia”, Errett kertoo. Hänen hiustenhoitoalan yrityksenä Madison Reed keskittyy verkkokauppaan. Yrityksellä on 75 työntekijää.


Errett päätti turvautua ulkopuoliseen apuun.


A new breed of human resources start-ups is cropping up to help companies figure out how their employees feel.

Markkinoille on tullut yhä enemmän uudenlaisia henkilöstöhallinnon startup-yrityksiä, jotka auttavat muita yrityksiä selvittämään, miten niiden työntekijät voivat.


By building and licensing software that has the specific purpose of measuring employee engagement, they allow companies to do snap polls, target specific teams and demographic groups, offer employees anonymity and complaint hotlines, and in some cases allow whistle-blowers to bypass C-suite executives and go straight to the board of directors.

Ne kehittävät ja lisensoivat ohjelmistoja, joilla voidaan mitata työntekijöiden sitoutumista. Yritykset voivat tehdä kyselyjä ja kohdistaa ne tietyille tiimeille ja väestöryhmille sekä tarjota työntekijöilleen nimettömiä ilmoituspalveluja ja joissakin tapauksissa suoran yhteyden ylimmän johdon ohi hallitukseen.


"You've now got tools such as Strava and Fitbit for tracking your health, but where's the Fitbit for your company?" said Jim Barnett, co-founder and chief executive of Redwood City start-up Glint, whose software analytics tools are used by companies to measure employee engagement.

”Omaa terveyttä voi seurata Stravan ja Fitbitin kaltaisilla sovelluksilla, mutta missä viipyy yritysten Fitbit?” kysyy Redwood Cityssä sijaitsevan Glint-startupin perustaja ja toimitusjohtaja Jim Barnett. Glint tarjoaa yrityksille analytiikkaohjelmistoja työntekijöiden sitoutumisen mittaamiseen.


Errett said she gained more insight into what her employees were thinking and feeling in three years using Glint.

Errett on käyttänyt Glintin ohjelmistoa kolmen vuotta. Hän kertoo saaneensa entistä syvällisemmän näkemyksen työntekijöidensä ajatuksista ja tuntemuksista.


In addition to the snap surveys and polls of specific teams, it offers a heat map of the company showing at a glance which units have the most complaints and which managers have low approval scores - allowing her to drill down on why.

Ohjelmalla voi tehdä nopeita kyselyjä ja äänestyksiä tietyille tiimeille. Lisäksi sillä voi laatia kartan, josta näkee yhdellä silmäyksellä, millä osastoilla työntekijät ovat tyytymättömimpiä ja ketkä johtajista ovat saaneet heikoimmat arviot. Näiden perusteella Errett on voinut porautua ongelmien ytimeen.


Companies are coming to realize they must stay on top of their workplace culture, lest they become the next Uber, which has been enmeshed in scandal since a former employee published a blog post describing an environment of harassment where those who spoke out were punished.

Yritykset ovat ymmärtäneet, että niiden on seurattava työpaikkakulttuuria, jotta niistä ei tule seuraavaa Uberia. Kuljetusyrityksen ympärillä on kuohunut siitä lähtien, kun entinen työntekijä kirjoitti blogissaan kulttuurista, jossa työntekijöitä ahdistellaan ja ongelmista puhuvia rangaistaan.


For start-ups such as Glint, this desire for oversight is a lucrative business opportunity.

Glintin kaltaisille startupeille tällaiset laiminlyönnit ovat houkutteleva liiketoimintamahdollisuus.


The global governance, regulation and compliance industry could be worth more than $118.7 billion by 2020, according to finance tech insights website Let's Talk Payments.

Yritysten hallinto, sääntely ja vaatimustenmukaisuus ovat maailmanlaajuinen toimiala, jonka arvo voi Let’s Talk Payments -verkkosivuston mukaan nousta yli 118,7 miljardiin dollariin vuoteen 2020 mennessä.


Denver, Colo., start-up Convercent, which helps companies prevent and detect bad behavior, saw an uptick in interest and activity earlier this year amid Uber's fall into disrepute.

Denverissä Coloradon osavaltiossa sijaitseva Convercent on startup, joka auttaa yrityksiä havaitsemaan ja ehkäisemään asiatonta käytöstä. Kiinnostus yhtiötä kohtaan kasvoi aiemmin tänä vuonna, kun Uberin maine koki kolauksen.


Convercent has nearly 600 clients, including Airbnb, Microsoft, and Tesla.

Convercentilla on lähes 600 asiakasta, joihin kuuluvat esimerkiksi Airbnb, Microsoft ja Tesla.


Se teki hiljattain sopimuksen myös Uberin kanssa.


Like Glint, Convercent lets companies send customized "pulse" surveys, gather confidential responses in real time, and view heat maps of its problem areas.

Glintin tapaan Convercent antaa yrityksille mahdollisuuden tehdä räätälöityjä kyselyjä, kerätä vastaukset luottamuksellisesti reaaliajassa ja kartoittaa ongelma-alueita.


It also offers an anonymous texting hotline that lets employees report bad behavior.

Lisäksi työntekijät voivat ilmoittaa asiattomasta käytöksestä nimettömästi tekstiviestillä.


And if the chief executive is implicated, complaints go straight to the board of directors.

Ja jos johtajaa on syytä epäillä asiattomuuksista, valitukset menevät suoraan yrityksen hallitukselle.


"The court of public opinion has usurped regulators," said Patrick Quinlan, the founder and chief executive of Convercent.

”Yleinen mielipide on syrjäyttänyt viranomaiset”, sanoo Convercentin perustaja ja toimitusjohtaja Patrick Quinlan.


If a company is found to treat its employees poorly or behave unethically, even if regulators don't step in, it can face costly consequences from consumer boycotts, employee attrition and lawsuits, Quinlan said.

Hän muistuttaa, että jos yritys kohtelee työntekijöitään huonosti tai toimii epäeettisesti, seuraukset voivat tulla kalliiksi, vaikka viranomaiset eivät puuttuisikaan asiaan. Kuluttajat voivat alkaa boikotoida yritystä, ja se voi myös menettää työntekijöitä ja tulla haastetuksi oikeuteen.


Ruby Tuesday, the restaurant chain with more than 25,000 employees across 500 locations, has used Convercent for more than a year to ensure employees are aware of policies and procedures and offer an easy way to reach its corporate headquarters.

Ruby Tuesday -ravintolaketjulla on yli 25 000 työntekijää 500 toimipisteessä. Yhtiö on käyttänyt Convercentia yli vuoden, koska se haluaa varmistaa, että työntekijät ovat tietoisia toimintaperiaatteista ja menettelytavoista ja saavat helposti yhteyden pääkonttoriin.


Previously, if an employee wanted to report a problem, he or she had to find a phone number or email for corporate headquarters, lodge a formal complaint, and hope it was taken seriously.

Aiemmin käytäntönä oli, että jos työntekijä halusi ilmoittaa ongelmasta, hänen piti ensin selvittää puhelinnumero tai sähköpostiosoite, jolla pystyi tekemään ilmoituksen pääkonttoriin. Sitten hänen piti tehdä virallinen valitus ja toivoa, että se otetaan vakavasti.


It was often an intimidating and uncomfortable experience, said James Vitrano, Ruby Tuesday's general counsel, who said there was no good way of tracking employee complaints.

”Se oli usein pelottava ja epämiellyttävä kokemus”, sanoo Ruby Tuesdayn lakiasiainjohtaja James Vitrano. Hänen mukaansa työntekijöiden tekemiä valituksia oli vaikea seurata.


Now that the company is using Convercent, though, problems that were previously hidden from executives who sat in offices cities or states away - such as discrimination, harassment or unfair wage practices - can be more quickly identified and addressed.

Aiemmin ongelmat pysyivät piilossa toisessa kaupungissa tai osavaltiossa työskenteleviltä johtajilta. Nyt syrjinnän, ahdistelun ja epäoikeudenmukaisten palkkojen kaltaiset ongelmat voidaan havaita ja hoitaa nopeammin.


"I can get closer to that holistic, 360-degree view into the employment experience," said Vitrano, who oversees Ruby Tuesday's risk management group.

”Saan entistä kokonaisvaltaisemman ja kattavamman käsityksen työntekijän todellisuudesta”, sanoo Vitrano, joka johtaa Ruby Tuesdayn riskinhallintaryhmää.


"And we're protecting our shareholders from employment litigation."

”Samalla suojelemme osakkeenomistajiamme työsuhteisiin liittyviltä oikeudenkäynneiltä.”


Companies started taking ethics, values and employee engagement more seriously in 2002 after accounting firm Arthur Andersen collapsed because of ethical violations from the Enron scandal, Quinlan said.

Quinlanin mukaan yritykset alkoivat suhtautua etiikkaan, arvoihin ja työntekijöiden sitoutumiseen entistä vakavammin sen jälkeen, kun tilintarkastusyritys Arthur Andersen romahti epäeettisen toiminnan seurauksena Enron-skandaalin yhteydessä.


But it wasn't until "social media came into its own" that companies realized they couldn't stop their dirty laundry from going viral online.

Vasta sosiaalisen median myötä yritykset ymmärsivät, että ne eivät voineet enää estää likapyykkinsä julkista selvittelyä.


"Prior to using technology to monitor ethics, people used hope as a strategy," he said.

”Toivoa käytettiin strategiana, ennen kuin teknologia tuli etiikan valvontaan”, Quinlan sanoo.


Both Glint and Convercent offer their software as a service, charging companies recurring fees to use their products.

Glint ja Convercent tarjoavat ohjelmistoaan palveluna, jonka käytöstä veloitetaan säännöllisesti.


It's a business model and opportunity that has the approval of venture capital investors, who have propped up both start-ups.

Se on pääomasijoittajien hyväksymä liiketoimintamalli ja mahdollisuus. Sekä Glintillä että Convercentilla on tukenaan pääomasijoittajia.


Convercent raised $10 million in funding in February from firms such as Sapphire Ventures and Tola Capital, bringing its total capital raised to $47 million.

Convercent keräsi helmikuussa 10 miljoonaa dollaria rahoitusta Sapphire Venturesin ja Tola Capitalin kaltaisilta yrityksiltä. Se on kerännyt pääomaa yhteensä 47 miljoonaa dollaria.


Glint secured $10 million in November from Bessemer Venture Partners, bringing its total funding to $60 million.

Glint sai marraskuussa 10 miljoonaa euroa Bessemer Venture Partnersilta ja on kerännyt rahoitusta yhteensä 60 miljoonaa dollaria.


These investments hardly come as a surprise, given the interconnected nature of companies, culture and venture capital.

Sijoitukset eivät ole yllätys, kun otetaan huomioon yritysten, yrityskulttuurin ja riskipääoman väliset yhteydet.


There's a growing body of research showing today's employees expect more from their workplaces than before.

Useiden tutkimusten mukaan työntekijät odottavat aiempaa enemmän työpaikoiltaan.


In competitive markets such as Silicon Valley, high salaries and interesting projects are merely table stakes.

Piilaakson kaltaisilla kilpailluilla markkinoilla hyvät palkat, ja mielenkiintoiset projektit ovat vasta alkua.


Employees want to feel that they're accepted and valued and that they're giving their time to a company with a positive mission.

Työntekijät haluavat tuntea, että heidät hyväksytään ja heitä arvostetaan ja että he antavat aikaansa aidosti hyödylliselle yritykselle.


"When people are happy to be at a company, feel their voices are heard, and that the work they are doing is rewarding, they are more committed to making that company successful," said Nina McQueen, vice president of global benefits and employee experience at LinkedIn, which uses both Convercent and Glint.

”Työntekijät sitoutuvat vahvemmin yrityksen menestykseen, jos he viihtyvät yrityksessä ja tuntevat, että heitä kuunnellaan ja että heidän työnsä on palkitsevaa”, sanoo työntekijöiden palkitsemisesta ja hyvinvoinnista vastaava LinkedIn-yhtiön johtaja Nina McQueen.


Investors achieve returns when their portfolio companies do well; companies do well when employees are committed and engaged.

Sijoittajat saavat tuottoa, kun yritykset menestyvät. Yritykset menestyvät, kun työntekijät sitoutuvat.


If third-party analytics tools promise to increase employee commitment and engagement, it's no wonder they're finding backing.

Kolmannen osapuolen analytiikkatyökalut lupaavat vahvistaa työntekijöiden sitoutumista, joten ei ole ihme, että ne kiinnostavat sijoittajia.


Having data on employee engagement is important, according to workplace culture experts.

Työpaikkakulttuurin asiantuntijoiden mukaan tieto työntekijöiden sitoutumisesta on tärkeää,


But the data are useless unless a company's custodians take action.

mutta se on hyödytöntä, jos sen perusteella ei ryhdytä toimenpiteisiin.


In fact, if a company asks employees for their feedback, it can set an expectation that change is on the way.

Jos yritys pyytää työntekijöiltään palautetta, sitä voidaan pitää merkkinä muutoksesta.


And if change doesn't come fast enough, or at all, it can breed disappointment and make employees disengaged.

Ja jos muutosta ei tule riittävän nopeasti tai mikään ei muutu, pettymys voi vähentää työntekijöiden sitoutumista.


"If you're going to ask for 4,000 suggestions, you need to be prepared to have 4,000 conversations," said Russell Raath, president of consulting at business management firm Kotter International, who has seen companies make the mistake of relying too much on data collection.

”Jos pyytää neljä tuhatta ehdotusta, on oltava valmis käymään neljä tuhatta keskustelua”, sanoo liikkeenjohdon konsulttiyrityksen Kotter Internationalin pääjohtaja Russell Raath, joka on nähnyt yritysten luottavan liikaa pelkkään tiedon keräämiseen.


"Because if you don't follow through, employees will wonder, 'Did you really hear me?

”Jos yritys ei ryhdy toimenpiteisiin, työntekijät alkavat miettiä, tulivatko he kuulluiksi


ja onko heidän mielipiteillään mitään väliä.


And if you don't care, why should I care?' "

Jos yritys ei välitä heistä, miksi heidän pitäisi välittää yrityksestä?”


Madison Reed, which now does monthly employee surveys, has been able to take action the same day a problem is reported on Glint, according to Errett.

Errettin mukaan Madison Reed tekee nykyisin henkilöstökyselyjä kuukausittain ja pystyy tarttumaan ongelmaan samana päivänä kuin siitä ilmoitetaan Glintissä.


And, after gathering feedback from employees frustrated by the speed of decision-making and the quality of communication, she was able to reorganize several teams within the company and add communication training to address the issues.

Kun Errett oli kerännyt palautetta päätöksenteon hitauteen ja viestinnän laatuun turhautuneilta työntekijöiltä, hän pystyi tekemään muutoksia tiimeihin ja järjestämään viestintäkoulutusta ongelmien ratkaisemiseksi.


Over at Ruby Tuesday, the company is getting new insight on its employees, and it's hoping that in the long run, this will convert to better retention of workers in an industry known for high turnover.

Ruby Tuesday ymmärtää työntekijöitään entistä paremmin ja toivoo, että syvempi ymmärrys auttaa sitä parantamaan henkilöstön pysyvyyttä pitkällä aikavälillä toimialalla, joka tunnetaan työntekijöiden suuresta vaihtuvuudesta.


"If you're not committed to creating a culture of transparency, you're going to lose people," Vitrano said.

”Jos yritys ei sitoudu luomaan läpinäkyvyyden kulttuuria, se menettää työntekijöitä”, Vitrano sanoo.


"And if you lose people, you're going to lose customers.

”Jos se menettää työntekijöitä, se menettää myös asiakkaita.


And when you lose customers, you're going to lose companies."


TT news agency reports that a 20-year-old man is suspected of taking videos of his naked neighbour without her consent in Sweden.

Ruotsissa 20-vuotiasta miestä epäillään alastoman naisnaapurinsa salakuvaamisesta, kertoo uutistoimisto TT.


The woman living in Gothenburg had gotten out of the shower at her home when she noticed a mobile phone suspended from a cord outside her window.

Göteborgissa asuva nainen oli tullut kotonaan pois suihkusta, kun hän oli huomannut ikkunansa ulkopuolella kännykän roikkumassa narun päässä.


She said that the phone was recording a video of her apartment.

Naisen mukaan kännykän kamera kuvasi asuntoon.


The startled woman ran into another room to put some clothes on.

Tapauksesta säikähtänyt nainen oli juossut toiseen huoneeseen pukeutumaan.


When she returned to check the situation, the mobile phone was first pulled up but quickly lowered down again.

Kun nainen oli saapunut tarkistamaan tilannetta, oli kännykkä vedetty ensin ylös, mutta laskettu pian sen jälkeen ikkunaan uudelleen.


The 20-year-old suspect admitted that he took a video of the woman.

Salakuvaamisesta epäilty 20-vuotias mies on myöntänyt kuvanneensa naista.


However, he claimed that he was only shooting her face.

Hän väitti kuitenkin kuvanneensa vain naisen kasvoja.


The video was deleted and the police was unable to recover it as evidence.

Kännykällä kuvattu video oli poistettu, eikä poliisi ollut onnistunut palauttamaan sitä todisteeksi.


During interrogations, the man admitted to shooting the video, but denied being guilty of any crime.

Kuulusteluissa mies on myöntänyt teon, mutta kieltänyt syyllistyneensä rikokseen.


When asked why he took the video, the man said that he's "crazy" in love with his neighbour.

Kuvaamistaan mies oli perustellut sanomalla, että hän rakastaa naapuriaan "aivan hulluna".


According to TT, the man will be indicted.

Uutistoimisto TT:n mukaan miestä vastaan nostetaan tapauksesta syyte.


Teachers demand more money during autumn negotiations

Opettajat vaativat lisää liksaa syksyn neuvotteluissa


Olli Luukkainen, president of the Trade Union of Education (OAJ), said on Thursday that the development of salaries cannot be lower than, for example, in the exports industry.

Palkkakehitys ei voi olla matalampi kuin esimerkiksi vientiteollisuudella, vaan eroa pitäisi kaventaa, sanoi OAJ:n puheenjohtaja Olli Luukkainen torstaina.


He points out that temporary cuts in holiday pay in the public sector emphasise this difference.

Julkisen sektorin lomarahojen väliaikainen leikkaus korostaa eroa, hän huomauttaa.


"We are not able to make deals in which these holiday pay cuts were not included in one way or another."

Meillä ei ole mahdollisuutta tehdä sellaisia sopimuksia, joissa tarkastelussa ei jollain tavalla olisi mukana tehdyt lomarahaleikkaukset.


In the municipal sector, agreements are only possible after similar agreements have been signed in the private sector and any increases in them are known.

Kunta-alalla sopimuksia syntynee vasta kun yksityisen sektorin paperit on allekirjoitettu ja korotusprosentit selvillä.


Luukkainen estimates that OAJ will reach an agreement on employment terms in January.

Luukkainen ennustaa, että esimerkiksi OAJ:n työehdoista on sovittu tammikuussa.


He is still to reveal his targeted increase rates.

Prosenttitavoitteita Luukkainen ei vielä paljastanut.


Luukkainen is also the president of the Negotiation Organisation for Public Sector Professionals (JUKO).

Luukkainen on myös julkisalan koulutettujen neuvottelujärjestön Jukon puheenjohtaja.


Luukkainen: Holiday pay cuts increase differences in income development

Luukkainen: Lomarahaleikkaus lisää ansiokehityseroja


According to OAJ, statistics and estimates indicate that the purchasing power of public sector employees will decrease, while that of private sector employees will increase.

OAJ:n mukaan tilastot ja ennusteet osoittavat julkissektorin palkansaajien ostovoiman heikkenevän, kun samaan aikaan yksityissektorin ostovoima kasvaa.


Luukkainen says that temporary holiday pay cuts increase these differences further.

Luukkaisen mukaan määräaikainen lomarahaleikkaus jyrkentää ansiokehityseroja entisestään.


Finland should define how many students a single teacher can have

Suomessa tulee määritellä, kuinka monta oppilasta yhtä opettajaa kohden voi olla


OAJ also points out that equality must be ensured in basic education, as differences between the best and worst students are continuously increasing.

OAJ huomauttaa lisäksi, että perusopetuksen yhdenvertaisuus täytyy varmistaa, sillä parhaiten ja heikoiten pärjäävien erot kasvavat koko ajan.


According to OAJ, learning results are decreasing and differences between individuals and regions are increasing.

Järjestön mukaan oppimistulokset heikkenevät, ja niin oppilaiden kuin alueiden väliset erot kasvavat jatkuvasti.


The NCAA's elimination of two-a-day practices makes for a long day for the Bruins

Bruinsin pelaajien päivä piteni, kun NCAA vähensi päivittäisiä harjoituksia kahdesta yhteen


It's pushing 11 p.m. as a throng of UCLA football players linger to chat on one side of the team's new on-campus practice fields.

Kello on pian yksitoista illalla. Joukko UCLA:n amerikkalaisen jalkapallon pelaajia on jäänyt juttelemaan kampuksen uusien harjoituskenttien toiselle laidalle.


Some have peeled off their jersey tops, revealing backs slick with sweat from the toil of the first day of training camp.

Osa on riisunut pelipaitansa. Heidän selkänsä kiiltävät hiestä harjoitusleirin ensimmäisen päivän raadannan jälkeen.


For a good chunk of the team, these idle minutes constitute a midday break.

Aika monelle heistä tämä muutaman minuutin juttelutuokio on keskipäivän tauko.


Players enrolled in summer classes will head back to their dorms after the three-hour practice to study for final exams before returning to the Wasserman Football Center for meetings at 6:30 the following morning.

Yliopiston kesäkursseilla opiskelevat pelaajat palaavat kolmen tunnin harjoitusten jälkeen asuntolaan lukemaan loppukokeisiin. Seuraavana aamuna he kokoontuvat puoli seitsemältä Wassermanin jalkapallokeskukseen.


"This is a grind for these guys the next three days," Bruins coach Jim Mora said not long before Monday turned into Tuesday.

”Seuraavat kolme päivää tulevat olevaan rankkoja näille kavereille”, Bruinsin valmentaja Jim Mora sanoo hieman ennen maanantain vaihtumista tiistaiksi.


The NCAA's elimination of two-a-day practices, designed to lighten the load on players, has actually lengthened their days - at least until finals end Friday.

Yliopistourheilun kattojärjestö vähensi päivittäisten harjoituskertojen määrän kahdesta yhteen. Muutoksen tarkoituksena oli keventää pelaajien työmäärää, mutta se on pidentänyt heidän päiviään – ainakin perjantaihin saakka, jolloin pidetään viimeiset loppukokeet.


That's why UCLA's first three practices were scheduled to begin at 7:15 p.m. to accommodate players' already crammed schedules.

Siksi UCLA:n kolmet ensimmäiset harjoitukset alkoivat vartin yli seitsemän illalla. Pelaajien jo muutenkin täysistä aikatauluista oli vaikea löytää tilaa.


The trade-off from no two-a-days is more one-a-days, the Bruins pushing up the start of camp nearly a week from last season and holding practices during summer school for the first time during Mora's six seasons in Westwood.

Harjoittelukertojen rajoittaminen yhteen päivässä tarkoittaa, että harjoituspäiviä on aiempaa enemmän. Leiri alkoi tänä vuonna melkein viikkoa aiemmin kuin viime vuonna, ja tämä on ensimmäinen kerta Moran kuusi kautta jatkuneella Westwoodin valmentajakaudella, kun harjoituksia pidetään samaan aikaan kesäkurssien kanssa.


They are scheduled to hold 18 practices through Aug. 20 before beginning formal game preparations for their opener against Texas A&M on Sept.

Harjoituksia on tarkoitus pitää 18 kertaa ennen elokuun 20. päivää, jolloin alkaa varsinainen valmistautuminen kauden avausotteluun: UCLA kohtaa syyskuussa Texas A&M -yliopiston.


Mora said he supported the NCAA's rule change even if it did add another item to players' busy itineraries.

Mora sanoo tukeneensa NCAA:n sääntömuutosta, vaikka se teki pelaajien aikatauluista entistäkin tiukempia.


"We're putting this enormous load on them for three or four days and it's very challenging," Mora said.

”Kuormitamme heitä todella paljon kolmen tai neljän päivän ajan, ja se on hyvin haasteellista”, Mora sanoo.


"And they've just pushed through it; they grind, they're great kids.

”Mutta pelaajat ovat valmiita tekemään töitä. He ovat hienoja kavereita.


I think once we get to Saturday and we'll have more time, it will really be great."

Uskon, että tilanne helpottuu, kun pääsemme lauantaihin. Silloin meillä on enemmän aikaa.


UCLA will close its practices once camp is finished, no easy task given the clear sight lines of its fields from an adjacent parking lot and the adjoining Luskin Center, an upscale hotel that has already been pelted with footballs that cleared a protective net behind a goalpost.

UCLA sulkee harjoitukset ulkopuolisilta leirin jälkeen. Se ei ole helppoa, kun otetaan huomioon suora näkymä harjoituskentiltä viereiselle pysäköintialueelle ja Luskin Centeriin, tasokkaaseen hotelliin, jota on jo pommitettu maalitolpan takana olevan suojaverkon yli lentäneillä jalkapalloilla.


Bruins players are scheduled to occupy the hotel beginning this weekend, but Mora acknowledged that there could be an issue once those rooms are vacant during the season.

Bruinsin pelaajien on tarkoitus muuttaa hotelliin tulevana viikonloppuna, mutta Mora myöntää, että ongelmia voi syntyä kauden aikana, kun huoneet ovat ulkopuolisten käytettävissä.


”Meillä on turvajärjestelyjä”, Mora kertoo.


"That is a real concern and it's not far-fetched to think that people can rent a room and sit up there and videotape a practice.

”Huolena on, että ihmiset voivat varata huoneen ja kuvata sieltä harjoituksia videolle. Se ei ole liioiteltu huolenaihe.


If you have videotape of a practice, it's a pretty good deal.

Harjoituksista kuvatusta videosta maksetaan aika paljon.


But we'll have security there and we'll have security up in Parking Lot 8.

Mutta meillä on vartijoita siellä ja pysäköintialueella.


We'll do the best we can with what we got.


I'm not going to worry too much about it.


A presidential election will be held in Rwanda in central Africa on Friday with little doubt over the winner.

Keskiafrikkalaisessa Ruandassa järjestetään perjantaina presidentinvaalit, joiden voittajaa pidetään jo selvänä.


Paul Kagame is officially aiming for his third term but, in practice, he has had his say in leading the country since 1994.

Paul Kagame pyrkii virallisesti kolmannelle kaudelleen, mutta käytännössä hän on vaikuttanut maan johtamiseen vuodesta 1994 lähtien.


That was when the Rwandan Patriotic Front (RPF) stopped the genocide organised by Hutu extremists.

Silloin kapinallisryhmä RPF lopetti äärihutujen organisoiman kansanmurhan.


Kagame has been criticised, for example, for crushing the opposition and limiting freedom of speech.

Kagamea on arvosteltu muun muassa opposition murskaamisesta ja sananvapauden rajoittamisesta.


He has also been accused of distorting poverty statistics.

Häntä on myös syytetty esimerkiksi köyhyystilastojen vääristelystä.


Kagame is able to run for his third term because the constitution, limiting the presidency to two terms, was amended.

Kolmannelle kaudelle Kagame pääsee pyrkimään, koska presidenttiyden kahteen kauteen rajannutta perustuslakia muutettiin.


However, Kagame is a truly liked leader in Rwanda.

Ruandassa Kagame on kuitenkin myös aidosti pidetty johtaja.


During his presidency, social reforms have been made and international investments have flown into the country.

Hänen aikanaan Ruandassa on tehty sosiaalisia uudistuksia ja maahan on virrannut kansainvälisiä sijoituksia.


What is more, Kagame has played an important part in unifying the country divided by the genocide.

Lisäksi Kagamella on ollut suuri rooli kansanmurhan jakaman maan yhdistämisessä.


The success of Rwanda has made many Africans doubt whether a liberal multi-party democracy is the right way for African states.

Ruandan menestys on saanut monet afrikkalaiset kysymään, onko liberaali monipuoluedemokratia oikea malli afrikkalaisille valtioille.


However, Kagame has promised more freedom for Rwandans once the country is back on its feet.

Kagamekin on kuitenkin lupaillut kansalleen lisää vapautta sen jälkeen, kun maa on nostettu jaloilleen.


Facebook to step up fact-checking in fight against fake news

Facebook taistelee valeuutisia vastaan tehostamalla faktojen tarkastusta


Facebook is to send more potential hoax articles to third-party fact checkers and show their findings below the original post, the world's largest online social network said on Thursday as it tries to fight so-called fake news.

Facebook aikoo lähettää mahdollisia valeuutisia yhä useammin riippumattomille faktojen tarkastajille sekä esittää tulokset alkuperäisen artikkelin alla. Maailman suurin sosiaalinen verkosto ilmoitti asiasta torstaina.


The company said in a statement on its website it will start using updated machine learning to detect possible hoaxes and send them to fact checkers, potentially showing fact-checking results under the original article.

Yhtiö julkaisi verkkosivuillaan lausunnon, jonka mukaan se alkaa käyttää päivitettyä koneoppimista valeuutisten tunnistamisessa. Mahdolliset valeuutiset lähetetään faktojen tarkastajille ja tulokset saatetaan julkaista alkuperäisen artikkelin alla.


Facebook has been criticized as being one of the main distribution points for so-called fake news, which many think influenced the 2016 U.S. presidential election.

Facebookia on arvosteltu siitä, että se on suurimpia valeuutisten levittäjiä. Moni on sitä mieltä, että valeuutiset vaikuttivat Yhdysvaltain presidentinvaalin tulokseen vuonna 2016.


The issue has also become a big political topic in Europe, with French voters deluged with false stories ahead of the presidential election in May and Germany backing a plan to fine social media networks if they fail to remove hateful postings promptly, ahead of elections there in September.

Aihe on noussut poliittiseen keskusteluun Euroopassa, jossa ranskalaisia äänestäjiä pommitettiin valeuutisilla ennen toukokuun presidentinvaalia ja syyskuun vaaleihin valmistautuva Saksa tukee suunnitelmaa sosiaalisen median verkostojen sakottamisesta, jos ne eivät poista vihamielistä sisältöä pikaisesti.


On Thursday Facebook said in a separate statement in German that a test of the new fact-checking feature was being launched in the United States, France, the Netherlands and Germany.

Torstaina Facebook ilmoitti Saksassa julkaisemassaan erillisessä lausunnossa, että faktojen tarkastusta kokeillaan Yhdysvalloissa, Ranskassa, Hollannissa ja Saksassa.


"In addition to seeing which stories are disputed by third-party fact checkers, people want more context to make informed decisions about what they read and share," said Sara Su, Facebook news feed product manager, in a blog.

”Ihmiset haluavat nähdä, mitkä tarinat eivät läpäise riippumattomien tarkastajien seulaa. He myös haluavat enemmän taustatietoja, jotta voivat päättää entistä valistuneemmin, mitä lukevat ja jakavat”, Facebookin uutissyötteen tuotepäällikkö Sara Su kirjoitti yhtiön blogissa.


She added that Facebook would keep testing its "related article" feature and work on other changes to its news feed to cut down on false news.

Hän lisäsi, että Facebook jatkaa Aiheeseen liittyviä artikkeleita -toiminnon testausta ja tekee muitakin muutoksia uutissyötteeseensä vähentääkseen valeuutisia.


Building a graphic novel: A Castle in England's story

Sarjakuvakirjan synty: Erään linnan tarina


In its recent past, the diminutive Scotney Castle has featured in a Squeeze music video and been a bolthole for Margaret Thatcher during the 1970s and 1980s.

Pieni Scotneyn linna Kentin kreivikunnassa tunnetaan nykyään Squeezen musiikkivideolta sekä Margaret Thatcherin piilopaikkana 1970- ja 1980-luvulta.


But Scotney has witnessed 700 years of tumultuous history from its cosy seat in Bewl River valley in Kent, now inspiration for a graphic novel written by Jamie Rhodes, a mop-haired Yorkshireman with a penchant for historical documents.

Sillä on kuitenkin takanaan 700 vuotta myrskyisää historiaa. Nyt tämä viehättävällä paikalla Bewlin jokilaaksossa sijaitseva linna on aiheena sarjakuvakirjalle, jonka kirjoitti Jamie Rhodes, vanhoihin asiakirjoihin mieltynyt moppihiuksinen kirjailija.


"I find it so beautiful to look at the handwriting of someone who has been dead for 300 years," he says wistfully.

”Minusta on hienoa päästä tutkimaan yli 300 vuotta sitten kuolleen henkilön kirjoittamaa tekstiä”, Rhodes sanoo kaihoisasti.


"What a personal connection, to hold that letter in my hand."

”Tunnen henkilökohtaisen yhteyden, kun pitelen kirjettä kädessäni.”


Spanning the middle ages to the Edwardian era, A Castle in England documents the families that lived in Scotney, with each story illustrated by a different, upcoming UK artist - Isaac Lenkiewicz, Briony May Smith, William Exley, Becky Palmer and Isabel Greenberg.

Rhodesin kirja, A Castle in England, kertoo Scotneyssä asuneiden perheiden tarinat keskiajalta edvardiaaniselle ajalle. Kunkin tarinan on kuvittanut eri taiteilija, lupaava brittiläinen sarjakuvapiirtäjä: Isaac Lenkiewicz, Briony May Smith, William Exley, Becky Palmer tai Isabel Greenberg.


It is not Rhodes's first book based on an archive: he also wrote 2014's Dead Men's Teeth and Other Stories, a collection inspired by documents in the British Library - a project he found unexpectedly emotional.

Tämä ei ole Rhodesin ensimmäinen arkistoihin perustuva kirja. Vuonna 2014 häneltä ilmestyi Dead Men’s Teeth and Other Stories, jonka innoituksen lähteitä olivat Britannian kansalliskirjaston asiakirjat. Projekti oli tunteikas.


"I welled up at just the thumbprint on the side of a letter, written by a double agent in the 1700s who was working for the Jacobites," he says.

”Liikutuin kyyneliin huomatessani kirjeessä peukalonjäljen. Kirjeen oli kirjoittanut jakobiiteille työskennellyt kaksoisagentti 1700-luvulla”, Rhodes kertoo.


And letters always smell like smoke because, back then, you lit a fire for light.

Ja kirjeet tuoksuvat savulta, koska tuolloin valaistuksena käytettiin tulta.


To someone 300 years in the future, the smell makes it feel like they're there, too.

Kolme vuosisataa myöhemmin tuoksu saa lukijan tuntemaan, että hän on itse paikan päällä.


For someone so smitten with old papers, getting support from the National Trust and Arts Council England and living in a castle for almost four months ("I overstayed my welcome a little bit, to be honest") seems too good to be true.

Vanhoihin asiakirjoihin viehtynyt kirjailija sai asua linnassa melkein neljä kuukautta National Trust -säätiön ja Englannin kansallisen taideneuvoston tuella, mikä tuntui liian hyvältä ollakseen totta. Hän myöntää, ettei malttanut olla viipymättä linnassa hieman pidempään kuin olisi ollut toivottua.


Rhodes spent his days exploring the Victorian "new" castle, going through the archives and studying the manor's many treasures and curios, such as the mounted hyena heads on the walls and bottles that had spent centuries in the moat.

Hän vietti päivät tutkien viktoriaanista ”uutta” linnaa, arkistoja, aarteita ja harvinaisuuksia, kuten seinille ripustettuja hyeenanpäitä ja vuosisatoja vallihaudassa olleita pulloja.


He wandered the grounds and the ruins of the old castle, talking to rangers, gardeners and sometimes the artists at work on his book's illustrations.

Hän kierteli vanhan linnan raunioilla ja tiluksilla ja keskusteli metsänvartijoiden, puutarhureiden ja joskus myös kirjaa kuvittavien taiteilijoiden kanssa.


Then at night, he'd "drink whiskey and get writing."

Iltaisin hän ”otti viskiä ja alkoi kirjoittaa”.


The intimate history of Scotney is relatively unknown, as the National Trust had only gained full access in 2006 when the final heir, Elizabeth Hussey, died.

Scotneyn lähempi historia on melko tuntematon, sillä linna siirtyi kokonaan National Trust -säätiölle vasta viimeisen perillisen, Elizabeth Husseyn, kuoltua vuonna 2006.


When Rhodes arrived a decade later, staff were only starting to tackle the archive, which he describes as "hundreds of years of aristocrats going: 'Oh, stick it in the loft'."

Kun Rhodes saapui paikalle kymmenisen vuotta myöhemmin, säätiön henkilökunta oli vasta aloittamassa arkiston läpikäyntiä. Rhodes kuvailee, että arkistoja oli pidetty satoja vuosia samalla menetelmällä: viemällä kaikki ylimääräinen ullakolle.


Diaries, letters from the days of the English empire, maps outlining who owned what: "You'd think land disputes would be boring," says Rhodes, "but there was this one birch tree two families were fighting over.

Arkistoissa oli päiväkirjoja, kirjeitä Englannin imperiumin ajoilta ja karttoja siitä, kuka omisti mitäkin. ”Voisi kuvitella, että maakiistat ovat tylsiä”, Rhodes sanoo. ”Täällä perheet kuitenkin tappelivat jopa yhdestä koivusta.


Tuli mieleen, että eiköhän annettaisi jo olla.”


Some of the stories in the collection use the castle as a jumping-off point to delve more broadly into English history, including The Labourer, which follows a man who leaves the newly built castle to join the 1381 Peasants' Revolt.

Osa kirjan tarinoista etenee linnasta Englannin historiaan, kuten The Labourer. Se kertoo miehestä, joka liittyy pian linnan valmistumisen jälkeen Englannin talonpoikaiskapinaan vuonna 1381.


"There is a record of a riot happening at the castle in 1380, in this book called the Knightly Families of Kent and Sussex," says Rhodes.

”Knightly Families of Kent and Sussex -kirjassa mainitaan, että linnassa oli mellakka vuonna 1380”, Rhodes kertoo.


"The Peasants' Revolt started in that area and I thought, a riot is a good place to start.

”Englannin talonpoikaiskapina alkoi samalla alueella, ja tuli mieleen, että kapina voi alkaa mellakasta.


Ehkä nämä tapahtumat ovat yhteydessä toisiinsa?”


Other stories are rooted firmly in the history of the castle - such as The Priest, which tells the tale of the Jesuit priest whom the Darrell family hid for seven years during the English Reformation.

Kirjan muut tarinat liittyvät tiiviisti linnan historiaan – kuten The Priest, tarina papista, jota Darrellin perhe piilotteli seitsemän vuotta Englannin uskonpuhdistuksen aikana.


Or The Smuggler, which features 18th-century contrabander Arthur Darrell, who is thought to have staged his own funeral by filling a coffin with rocks (a discovery made years later when his coffin was unearthed).

The Smuggler taas kertoo salakuljettaja Arthur Darrellin tarinan 1700-luvulta. Hänen sanotaan lavastaneen omat hautajaisensa täyttämällä arkun kivillä (se huomattiin vuosia myöhemmin, kun hänen hautansa avattiin).


The Darrells are Rhodes's favourite Scotney family: "The gentlemen seemed to be quite roguish, always getting into debt and spending money on things they couldn't afford.

Darrellit ovat Rhodesin suosikkiperhe Scotneyssä. ”Perheen miehet näyttävät olleet melkoisia veijareita. He joutuivat jatkuvasti velkoihin ja ostivat asioita, joihin heillä ei olisi ollut varaa.


Different generations of Darrell men solved their debt crises by marrying rich old women - I imagine them as a bunch of handsome guys, with a knack for wooing heiresses."

Darrellin suvun miehet ratkaisivat velkaongelmansa menemällä naimisiin varakkaiden vanhojen naisten kanssa. Näen heidät komeina kavereina, jotka osasivat liehitellä perijättäriä.”


With his assignment in the castle over, Rhodes is on the hunt for other singular writing experiences.

Nyt Rhodes hakee uusia kirjoituskokemuksia.


He has completed a two-week stint in the Finnish wilderness for a graphic novel about Elämänmäki, the site of an early 20th-century sanatorium that has since been reclaimed by nature.

Hän vietti kaksi viikkoa Suomessa kirjoittamassa sarjakuvakirjaa Elämänmäestä, 1900-luvun alussa toimineesta parantolasta, josta on enää jäljellä vain rehevöitynyt tontti.


But Scotney holds a special place for him.

Scotneyn linnalla on erityinen paikka hänen sydämessään.


”Oli surullista lähteä sieltä”, hän kertoo.