Skaitymo laikas: 6 – 9 min.
Kas padėtų mums atrasti egzistencijos prasmę, aiškiau suvokti savo poreikius, tinkamai susidėlioti gyvenimo prioritetus – apie tai mąstė daugybė iškilių įvairių amžių filosofų, psichoanalitikų ir kitų sričių šviesių protų. Tai domino ir Abrahamą Haroldą Maslow, žydų kilmės amerikietį psichologą, vieną iš humanistinės psichologijos kūrėjų.
Gilindamasis į žmones ir svarstydamas, kodėl kai kurie iš jų yra nelaimingi ir kas padėtų tapti laimingesniems, jis sukūrė specialią poreikių hierarchijos piramidę, kuri remiasi teorija, kad mūsų poreikiai kyla tam tikra seka. Nepatenkinę žemiausioje pakopoje esančių poreikių, negalėsime realizuoti ir aukštesnių pakopų poreikių, o nerealizuodami aukščiausių poreikių, imsime degraduoti kaip asmenybės.
Viskas labai glaudžiai susiję. Tarkim, pirmoje piramidės pakopoje yra patys paprasčiausi, bet gyvybiškai svarbūs mūsų poreikiai: kvėpuoti, valgyti, gerti ir pan. Šių poreikių negalinčiam patenkinti žmogui vargu ar rūpės aukštesniųjų pakopų poreikiai, kaip antai, kūryba, meilė, draugystė, socialinis statusas. Jis galvos tik apie išlikimą. Tačiau kai žūtbūtiniai poreikiai patenkinami, kai žmogus pasijunta saugus, jis pamažu atsipalaiduoja ir gali pradėti skleistis kaip asmenybė – matyti, mąstyti plačiau.
Žingsnis pirmyn ar atgal?
Aukščiausia sąmoningumo forma A.H. Maslow laikė savirealizaciją. "Jeigu nerealizuojate savęs kaip asmenybės, niekada nebūsite visiškai laimingi", -taip mąstė garsusis psichologas. Savirealizacija gali būti kūryba, profesinė veikla, šeima ir pan. Svarbiausia, kad, užsiimdamas ta veikla, žmogus augtų, tobulėtų, jaustų vidinį pasitenkinimą. Taip pat A. H. Maslow teigė, kad kaskart žmogus darydamas kokį nors sprendimą gali rinktis mažiausiai iš dviejų galimybių – žengti žingsnį pirmyn ir tobulėti arba žengti atgal į saugią komforto zoną ir nesukti galvos dėl pašaukimo. Bet kuo dažniau žengsite atgal, tuo didesnis taps atotrūkis tarp to, kas esate ir kas galėjote būti. Šis atotrūkis palieka žymę. Kaip manote, kodėl neveiklūs žmonės dažnai išgyvena liūdesį, graužatį, nerimą? Todėl, kad nesugebėjo tapti aktyviais savo gyvenimo kūrėjais. Vienintelė galimybė ištrūkti iš slegiančio neigiamų emocijų ir savigraužos rato – patenkinti savirealizacijos poreikius, t. y. pradėti gyventi savo tikrąjį gyvenimą, veikti tai, ką moki ir mėgsti.
Maslow POREIKIŲ PIRAMIDĖ
Jūsų dėmesiui – A. H. Maslow poreikių hierarchijos piramidė. Nors plačiosioms masėms paskelbta prieš 70 metų ir ne kartą tobulinta, pildyta, adaptuota mūsų dienoms, jos pagrindais psichologijos, socialiniuose moksluose, netgi versle remiamasi iki šiol.
Maslow Poreikių Piramidė
SAVIREALIZACIJOS POREIKIAI: Dvasingumas, tobulėjimas, savęs įprasminimas, asmeninių tikslų iškėlimas ir jų realizacija
PAGARBOS POREIKIAI: Savigarba, nepriklausomybė, sėkmė, dėmesys, pripažinimas, socialinis statusas
SOCIALINIAI POREIKIAI: Meilė, draugystė, šeima
SAUGUMO POREIKIAI: Fizinis, emocinis ir materialinis saugumas
FIZIOLOGINIAI POREIKIAI: Oras, maistas, fizinis komfortas, miegas, seksualinis pasitenkinimas
BRANDI ASMENYBĖ PAGAL ABRAHAMĄ HAROLDĄ MASLOW
Psichologas tyrinėjo daugybę žmonių, jų gyvenimus, elgesį, pasiekimus ir pan. Ypač jį domino išskirtiniai įvairių laikotarpių intelektualai, sulaukę didelio pripažinimo, kaip antai, legendinis fizikas A. Einšteinas, filosofai B. Spinoza, W. Jamesas, teologas A. Schweitzeris ir kt.
Gilindamasis į šias asmenybes, A. H. Maslow išskyrė 15 tam tikrų joms būdingų savybių.
- Realybę suvokia holistiškai. Šie žmonės mato aplinką kaip visumą, o ne kaip atskirus nesusijusius fragmentus ir priima ją tokią, kokia yra, o ne tokią, kokią norėtų matyti. Jie reaguoja į realybę objektyviai, be asmeninių emocijų ir vertinimų. Yra tolerantiški net patiems neįprasčiau-siems reiškiniams.
- Save ir kitus priima adekvačiai. Šie žmonės paprastai nesistengia atrodyti geresni nei yra. Save ir kitus taip imt priima tokius, kokie yra. Nejaučia poreikio kontroliuoti, nesistengia kitiems įrodyti, kad yra pranašesni, ne itin jaudinasi, ką apie juos mano kiti.
- Nesijaudina dėl smulkmenų. Jiems itin rūpi globalūs dalykai, gyvenimo prasmės klausimai ir tai padeda lengviau suvokti ir atskirti tikrai svarbius dalykus nuo nieko vertų smulkmenų. Išlieka ramūs bet šokių nelaimių ar nesėkmių akivaizdoje, nes pasikliauja savo požiūriu į tai, kas vyksta, o ne aplinkinių nuomonėmis bei emocijomis.
- Elgiasi natūraliai. Šiems žmonėms nebūdingas drovumas, savigrauža, kaltės jausmas, dirbtinumas, arogancija. Bet kokiose situacijose jie geba išlikti savimi. Yra tiesūs, drąsiai ir atvirai sako tiesą, net jei ji nemaloni.
- Spontaniški ir kūrybingi. Jie geba netradiciškai žiūrėti net į įprastas gyvenimo situacijas. Yra smalsūs, išradingi, mėgsta naujoves.
- Mėgsta vienatvę. Siekia išsaugoti vidinę nepriklausomybę, nelinkę prisirišti prie kitų. Jie gali būti vieni ir niekada nesijausti vieniši. Šių žmonių vidinis pasaulis toks įvairialypis ir turtingas, kad jiems įdomu būti patiems su savimi.
- Yra nepriklausomi. Stengiasi būti nepriklausomi nuo aplinkinių, pasikliauja tik savimi. Jie nesivaiko madų, nesižavi populiariais reiškiniais, dalykų vertę nustato sau patys.
- Moka džiaugtis gyvenimu. Jie niekada nesiskundžia nuoboduliu, nes nuolat yra užsiėmę pasaulio tyrinėjimu. Viską mato plačiau. Jiems kiekvieną akimirka – lyg mažas stebuklas.
- Patiria neįprastų įkvėpimo bangų. Periodiškai juos ištinka neįprasti, kone mistiniai įkvėpimo, ekstazės, susižavėjimo "priepuoliai". Tokiais momentais jie gali pamiršti viską pasaulyje, nustoti netgi miegoti ir valgyti – įkvėpimą sukėlusiam objektui atsiduoda visa savo esybe.
- Aktyvūs visuomenėje. Jie aktyviau nei daugelis žmonių savo veiklą skiria visos žmonijos ar planetos gyvenimui pagerinti. Pasak A. H. Mašiotu, meilė žmonijai, noras padėti kitiems yra ypač ryškus brandžios asmenybės ženklas.
- Vertina gilų bendravimą. Tikrų draugų tokie žmonės dažniausiai turi nedaug, bet draugystę palaiko ilgai ir ištikimai. Artimai bendrauti mėgsta su panašų išsivystymo lygį pasiekusiais asmenimis.
- Demokratiški ir tolerantiški. Paprastai niekada neturi išankstinio nusistatymo. Su visais bendrauja vienodai, nepriklausomai nuo socialinio statuso, rasės, religijos. Mielai išklauso įvairias nuomones ir mokosi iš kitų.
- Jiems svarbu idėja, ne tikslas. Tokie žmonės visada turi tikslą ir jo siekia, tačiau labiausiai žavisi ir mėgaujasi ne pasiektais rezultatais, o procesu.
- Išsiskiria subtiliu humoro jausmu. Šie žmonės nuolat šmaikštauja. Bet jų humoras būna ne pašiepiantis ar įžeidžiantis, o labiau filosofiškas, su įvairiomis intelektualiomis potekstėmis.
- Nepasiduoda stereotipams. Gyvena sociume, bet kartu yra tarsi šalia jo. Jų neveikia visuotiniai stereotipai – mąstymas ir elgesys daugiausia grįsti asmenine filosofija.